# data[].attributes.body
Rokas Stasiulis

# data[].attributes.body
Rokas Stasiulis

# data[].attributes.body
Dėl ūkio veiklos, transporto į atmosferą patenka vis daugiau teršalų. Oro teršalai gali būti natūralūs ir antropogeniniai. Natūraliems oro teršalams priskiriamos alergiją sukeliančios žiedadulkės, spygliuočių medžių terpenai, ugnikalnių išmetamos dulkės bei dujos, miškų gaisrai. Antropogeniniai teršalai dažniausiai susiję su miestų, pramonės, transporto ir žemės ūkio plėtra. Pagrindinę antropogeninių teršalų dalį sudaro sieros, azoto ir anglies oksidai, kietosios dalelės, išmetamosios dujos.

# data[].attributes.body
Rokas Stasiulis

# data[].attributes.body
Pasaulio vidutinė oro temperatūra didėja jau keli dešimtmečiai. Žmogus nuo pramonės perversmo pradžios pradėjo keisti atmosferos cheminę sudėtį ir taip sustiprino šiltnamio efektą. Klimato šiltėjimas gali sukelti katastrofinius padarinius ateityje: kylantis vandenyno lygis, ledynų tirpimas, vegetacijos pokyčiai, intensyvėjančios sausros, kintantis kritulių kiekis, dažnėjantys upių potvyniai, stichiniai reiškiniai – atogrąžų ciklonai, uraganai, liūtys, speigai, sausros.

# data[].attributes.body
Aplinkosaugininkai ragina pamiršti seną įprotį: už atliekų deginimą gresia didelės baudos

Aplinkosaugininkai primena susiruošusiems po žiemos susitvarkyti sodą ar daržą, kad jie degtukus turėtų pamiršti namie. Soduose susidarančias žaliąsias atliekas reikėtų ne deginti, o kompostuoti ar pristatyti į žaliųjų atliekų kompostavimo aikšteles , nes jas deginant į atmosferą yra išmetamos šiltnamio efektą skatinančios dujos, didinama oro tarša, rašoma Aplinkos ministerijos pranešime spaudai.

Aplinkos oro apsaugos įstatymas draudžia deginti nenupjautus, nesugrėbtus ar kitaip nesurinktus augalus ar jų dalis. Surinktų augalų ar jų dalių deginimo tvarką nustato specialus teisės aktas – Aplinkos apsaugos reikalavimai lauko sąlygomis deginant augalus ar jų dalis.

Sausą žolę, nendres, nukritusius lapus, šiaudus, laukininkystės, daržininkystės, augalinės kilmės liekanas lauke leidžiama deginti tik surinktas (sugrėbtas) į krūvas, kai nėra galimybių jų kompostuoti ar kitaip panaudoti, ne arčiau kaip 30 m nuo pastatų ir kai toks deginimas neprieštarauja vietos savivaldybės patvirtintoms tvarkymo ir švaros taisyklėms. Jų deginimas turi būti nuolat stebimas. Baigus deginti, smilkstančią ugniavietę privalu užgesinti užpilant vandeniu, smėliu ir pan. Tačiau surinktus (sugrėbtus) augalus, jų dalis ar krūvas deginti draudžiama miške, aukštapelkėse, durpingose vietose ar vietovėse, esančiose arčiau kaip 50 metrų nuo miško, aukštapelkės ar durpingos vietos, taip pat miestuose ir miesteliuose.

# data[].attributes.body
Dėl taršos kiekvienais metais pasaulyje miršta milijonai žmonių, tačiau paaiškėjo, kad tai lemia ne vien tik gerai žinoma ir išreklamuota pramonės ar automobilių sukeliama tarša. Oro ir vandens užterštumas turi ir kitas priežastis – pradedant šildymu malkomis baigiant aukso išgavimu. Ypatingai tokie „mažai žinomi“ taršos būdai yra aktualūs besivystančiose šalyse.  šsamus planetos aplinkos taršos būklės tyrimas, atliktas šveicarų  ir amerikiečių  mokslininkų atskleidė dešimt 2008 – aisiais metais pavojingiausių teršėjų ir taršos šaltinių. Šis suklasifikavimas remiasi tarptautinės aplinkosaugos ir visuomeninės sveikatos grupės ekspertų kriterijais. Manoma, kad dabar besivystančiose šalyse įvairi tarša atsakinga už didelį žmonių mirtingumą: vidutiniškai 25 – 40 % mirčių atvejai nulemti didelės taršos.  Geltonasis metalas gauna… aukso medalį už aplinkos taršą. Šis jumoras slepia baisią realybę – aukso kasybos, kuomet naudojamas ypatingai nuodingas gyvsidabris, kiekvienais metais apnuodija Aukso kasybos, kuomet naudojamas ypatingai nuodingas gyvsidabris, kiekvienais metais apnuodija nuo 10 iki 15 milijonų žmonių, dirbančių mažose kasyklų įmonėse.nuo 10 iki 15 milijonų žmonių, dirbančių mažose kasyklų įmonėse. Ši rykštė ypač liečia labai ribotas ekonomines ir socialines galimybes turinčias bendruomenes, kuriomis tai vienintelis pragyvenimo šaltinis. Tarp šių žmonių, kuriems pasireiškia gyvsidabrio apsinuodijimų komplikacijos, priskaičiuojama 600 000 vaikų ir 5 milijonai moterų.  Aukso kasimas be tiesioginių mirties priežasčių yra liūdnai pagarsėjęs sukeltomis aplinkosauginėmis katastrofomis. Nors egzistuoja kitos technologijos, bet dažniausiai aukso išgavimui iš rūdos yra naudojami gyvsidabris ir cianidas (labai toksiškos medžiagos) – tiesiog tai pigiausi būdai. Kai kurios aukso gavybos kompanijos verčia nuodingų atliekų likučius tiesiai į upes ar vandenynus; kitais atvejais avarijų metu nuodingos atliekos išleidžiamos tiesiai į geriamo vandens telkinius.

# data[].attributes.body
Plastmasė yra neįtikėtinas išradimas. Dėl jos gaminių pritaikomumo ir patvarumo šios medžiagos gamybos ir naudojimo mastai.

Článek 4 a)): a) "a)" a) "a)" a) "a)" a) "a)" a) "a)" a) "a", "a)") "a) "a" "a)" a) "a" "a" "a", "a", "" a "", "Masinio polimerų Būtent tos savybės - plastikinis pritaikymas ir patvarumas, dėl to turi būti išpopuliarėjo, dabar kelia" esminis problemą.

Didžiausia problema ta, kad būtų įprasta, kiek tai susiję su įvairiais paketais dėl labai trumpų, o tada išmetamos.
Daugiau nei 70 proc. visoms reikmėms. Didžioji jo dalis yra užkasama savarankiškai, nepažažai.

Nesant tinkamo sprendimo, atliekų kiekis didėja. Žemėje sukauptų plastiko atliekų pakaktų uždengti Argentinos dydžio valstybę.
Mėgaukitės artimiausiu metu „Plastiko planetos“, būtinai turi būti.

# data[].attributes.body
Mūsu planeta atrodo švari, tvarkinga, neužteršta, bet ištikrųjų taip nėra. Yra daug įvairių atliekų kurias žmones išmeta žemėje be jokio supratimo. JAV mokslininkai paskaičiavo, kad nuo plastiko išradimo žmonija šios medžiagos yra pagaminusi 8,3 mlrd. tonų. Tai neįtikėtinas medžiagos kiekis, turint omeny, kad plastikas buvo išrastas maždaug prieš 65 metus. Didžiausia problema ta, kad tokie gaminiai iš plastiko kaip įvairios pakuotės naudojamos labai trumpai, o tada išmetamos. Daugiau nei 70 proc. viso pagaminto plastiko yra patekęs į atliekų srautą. Didžioji jo dalis yra užkasama savartynuose, tačiau nemažai atliekų tiesiog teršia platesnę aplinką, tarp jų ir vandenynus. Mes greitai artėjame prie „Plastiko planetos“, ir jei nenorime gyventi tokiame pasaulyje, mums reikia permąstyti, kaip naudojame tam tikras medžiagas, ypač – plastiką“.

# data[].attributes.body
Dėl šylančio klimato tirpstantys Antarktidos ledynai įsiliejo į vandenyną. Mokslininkai sako, kad per kitus du šimtus metų ištirpęs žemyno ledas pasaulinį vandens lygį pakels daugiau nei trimis metrais ir pakeis pakrančių formą.

NASOS palydovų duomenimis, Antarktida kasmet netenka 130 milijardų tonų ledo. Greičiausiai ledynai tirpsta čia, Antarktidos pusiasalyje.

Norvegijos mokslininkai teigia, kad Arkties ledas darosi vis plonesnis ir silpnesnis. Prieš 30 metų buvo pradėta jį stebėti žemės palydovais. Paprastai tirpimas sustoja rugsėjo viduryje, kai pradeda vėsti oras. Manoma, kad Arkties ledyno tirpimas gali net daryti įtaką Europos orams.

Prieš 20 ir net prieš 10 metų, mokslininkai nesitikėjo, kad įvyks tokie pokyčiai. Mokslininkas Edmondas Hansenas (Edmond Hansen) sakė, kad tai ne trumpalaikis reiškinys, o besitęsiantis procesas. Pasak jo, ištirpsta vis daugiau ledo ir jo nykimo greitis didėja.

Mokslininkai prognozuoja, kad iki XXI amžiaus pabaigos maždaug pusės pasaulio jūrų ir vandenynų spalva taps žalesnė arba mėlynesnė. Tokius pokyčius lemia klimato kaita, dėl kurios mažėja ar daugėja kai kurių vandenyje esančių organizmų. Masačusetso technologijos instituto tyrimas rodo, kad dėl šylančio klimato per šį amžių kai kur turėtų mažėti vandenyje esančio planktono ir kitų mažų organizmų, sugeriančių bei atspindinčių šviesą ir taip lemiančių vandens spalvą. Kuo daugiau planktono vandenyje, tuo jis žalesnis, o kuo mažiau – tuo mėlynesnis. Tiesa, šis pokytis bus pastebimas specialiais prietaisais, o ne plika akimi.

# data[].attributes.body
Kiekvieną minutę pasaulyje į jūras ir vandenynus yra išpilama po pilną sunkvežimį plastiko. Jeigu ir toliau taip darysime, mokslininkų skaičiavimais, 2050 metais pasaulio jūrose ir vandenynuose plastiko bus daugiau nei žuvų. Iš kur atsiranda visas šis plastikas? Naujas tyrimas rodo, kad vos 10 upių sistemų į jūras ir vandenynus atplukdo 90 procentų pasaulio plastiko atliekų.

Mūsų piliečiai taip pat nerimauja dėl plastiko poveikio sveikatai ir aplinkai. Žmonės nenori, kad vandenynuose plūduriuotų plastiko atliekos, nenori, kad paukščiai, vėžliai ir kiti jūros gyvūnai įsipainiotų maišeliuose ar senuose žvejybiniuose tinkluose ir žūtų. Jie nenori valgyti žuvų, užterštų plastiko mikrodalelėmis, ir nebenori taikstytis su įpročiu tiesiog išmesti tokias atliekas.

Upės yra mūsų planetos arterijos. Nuo mažyčių upeliukų iki nerangių milžiniškų upių – upės yra sąsaja tarp atmosferos, žemės ir vandenynų. Nuo neatmenamų laikų žmonės kūrėsi šalia upių, naudodamiesi gėlo vandens, derlingos žemės, žuvies gausos bei transporto galimybių privalumais. Ir, žinoma, upės yra puiki vieta, kur galima atsikratyti visomis atliekomis. Christiana Schmidt iš Helmholtz aplinkosaugos tyrimų centro bei jos kolegos tyrinėjo, kiek plastiko gabena įvairios upės visame pasaulyje, taip pat, kiek atliekų yra randama aplink upes. Jie sako, kad didelės upių sistemos yra tarsi greitkeliai, gabenantys atliekas į vandenynus. Jų tyrimas, kuris buvo paskelbtas žurnale „Environmental Science and Technology“ parodė, kad 10 pasaulio upių sistemų, esančių itin tankiai apgyvendintuose regionuose, kur šiukšlinimas yra įprastas reiškinys, į vandenynus suneša 90 procentų atliekų. Dvi upės yra Afrikoje (Nilas ir Nigeris), o likusios 8 yra Azijoje (Gangas, Indas, Huanghė, Jangdzė, Haihė, Perlų, Mekongas ir Amūras). C.Schmidt sako, kad regionų aplink upes išvalymas jau būtų didelis pasiekimas. Taip pat mokslininkai nori išanalizuoti greitį, kuriuo šiukšlės pasiekia vandenynus.

# data[].attributes.body
Du trečdaliai Himalajų ledynų – vadinamojo trečiojo Žemės ašigalio – iki 2100 metų gali ištirpti, jei nebus sumažinta pasaulinė atmosferos tarša šiltnamio efektą sukeliančiomis dujomis, perspėja mokslininkai.

Net pasiekus „patį ambicingiausią“ Paryžiaus susitarimo tikslą apriboti pasaulio šiltėjimą 1,5 Celsijaus laipsnio, trečdalis ledynų išnyktų, teigiama viešoje ataskaitoje.
Hindukušo ir Himalajų regiono ledynai yra itin svarbus vandens šaltinis maždaug 250 mln. žmonių kalnuose ir 1,65 mlrd. žmonių, gyvenančių žemiau esančiuose upių slėniuose.

Šie ledynai maitina 10 iš svarbiausių pasaulio upių sistemų, įskaitant Gangą, Indą, Geltonąją upę, Mekongą ir Ajejarvadį, taip pat tiesiogiai arba netiesiogiai aprūpina milijardus žmonių maistu, energija, švariu oru ir pajamomis.

Jeigu šie ledynai sunyktų, poveikis žmonėms bus įvairialypis: pradedant didesniu oro užterštumu, baigiant dažnesniais ekstremaliais meteorologiniais reiškiniais.

# data[].attributes.body
Demografinis sprogimas:

Demografinis sprogimas būdingas daugeliui ekonomiškai silpnų Afrikos, Pietų bei Pietryčių Azijos šalių. Dėl sparčiai didėjančio gyventojų skaičiaus, didėja gyventojų tankis, trūksta būstų, ypač miestuose, didėja nedarbas, prastėja gyvenimo kokybė, mityba, kyla bado grėsmė, auga nusikalstamumas, stinga lėšų sveikatos apsaugai.

Pabėgėliai gali judėti šalies viduje arba būti priversti trauktis į kitas valstybes. Jie migruoja dėl etninių konfliktų, pilietinių ar tarpvalstybinių karų; persekiojimo dėl kitokių įsitikinimų, rasės ar religijos; stichinių nelaimių (potvynių, uraganų, sausrų, dykumėjimo, žemės drebėjimų). Pabėgėliai dažniausiai įkurdinami stovyklose, kur neretai trūksta būtiniausių dalykų: maisto, vandens, medikamentų, drabužių.

# data[].attributes.body
Gamtos istekliai lemia saliu ekonomine raida. Gamtos turtu turtingos valstybes turi gerokai didesne gamyba, prekyba socialinius rysius, Gamtos turtu naudojimas sukelia problemos. Pirmiausia, kai kuriu gamtos turtu istekliai senka. Nauju istekliu paieskai ir isgavimui keiciasi ju geografinis issidestymas. Gamtos istekliu isgavimas bei naudojimas tiesiogiai susijes su naturalios gamtines ir zmogaus sukurtos aplinkos issaugojimu.
Visi zino kad gamta reikia myleti.

# data[].attributes.body
Kasmet amerikiečiai išmeta tiek popieriaus, kad jo užtektų pastatyti 4 metrų aukščio sieną nuo Sietlo iki Niujorko. Perdirbant popierių oras teršiamas 95 procentais mažiau negu gaminant popierių „nuo nulio“. Perdirbus 1 metro aukščio krūvą laikraščių išsaugomas vienas medis. Laimei, 37 procentai medžiagų gaminant naują laikraščių popierių yra perdirbtos.

Stiklas gali būti perdirbamas neribotą kiekį kartų, jis niekada nesusidėvi. Gaminant stiklą iš perdirbtų medžiagų vandens tarša sumažėja 50 procentų, lyginant su stiklo gamyba iš naujų medžiagų. Kasmet sąvartynuose atsiduria 28 milijardai stiklinių butelių – tokio kiekio užtektų kas tris savaites užpildyti „Empire State“ dangoraižį.

Perdirbus toną kartono sutaupomi 174 litrai naftos. Daugiau nei 90 procentų produktų į JAV atgabenama kartotinėse pakuotėse. Laimei, 80 procentų mažmeninių bendrovių perdirba kartoną.

Maisto atliekos gali būti panaudojamos kaip trąšos ir parduodamos ūkininkams, jos taip pat gali būti šeriamos gyvūnams. Beveik pusė maisto JAV yra išmetama – arba maždaug 1,5 tonos maisto kiekvieną sekundę. Išmetamas maistas sudaro 12 procentų visų JAV atliekų.

# data[].attributes.body
Organizacija „Global Footprint Network“ kasmet fiksuoja „ekologinės skolos dieną“, kada žmonija išnaudoja paskutinius Žemės resursus (vandenį, dirvožemį, augmeniją ir t.t.), galinčius atsinaujinti per tuos metus. 2018-aisiais tai įvyko rekordiškai anksti – rugpjūčio 1-ąją. „Nors pastaraisiais 50–70 metų išgyvenome spartų technologinį progresą, aplinkos kokybė negerėja tokiu pačiu tempu – tai didelės taršos laikmetis.  Ir, nors šiandien žmonės piktinasi, kad bus apmokestintas kietasis kuras, būtent dėl jo didėja oro tarša, ypač – slėningose vietovėse, o miestuose susidaro smogas. Deja, bet dažnu atveju galvojant apie socialinę problemą (tai, jog nėra pinigų ekologiškesniam kurui įsigyti), yra pamirštamas ekologinis aspektas, neįvertinamas taršos poveikis sveikatai. Kitas opus veiksnys – cheminės medžiagos, naudojamos buityje. Cheminių medžiagų naudojimas (taip pat ir netinkamai išmetamos jų atliekos) turi didelę įtaką vandens, dirvožemio, biologinės įvairovės kokybei, kadangi dalis tų medžiagų yra patvarios ir lengvai pernešamos, kaupiasi gyvūnuose, augaluose. Tai, pavyzdžiui, yra priežastis, dėl ko nerekomenduojama dažnai valgyti kai kurių jūrinių žuvų rūšių. Statistinis pilietis savo namuose panaudoja apie 100–200 skirtingų cheminių medžiagų per dieną. Žmonės dažnai tuo netiki, bet jei paskaitytume dantų pastos, šampūno, indų ploviklio, kvepalų, kosmetikos sudėtį; pridėtume visas tas medžiagas, esančias maiste, kurį valgome, arba gaminiuose, kuriuos naudojame (dalis medžiagų išsiskiria vartojimo metu), – nustebtume. Problema ta, kad mes dar neturime pakankamai tyrimų, kurie tiksliai nurodytų, kiek tas – kad ir nedidelis – medžiagų kiekis veikia mūsų organizmą bei gyvenimo kokybę, aplinką.

# data[].attributes.body
JAV mokslininkai paskaičiavo, kad nuo plastiko išradimo žmonija šios medžiagos yra pagaminusi 8,3 mlrd. tonų. Tai neįtikėtinas medžiagos kiekis, turint omeny, kad plastikas buvo išrastas maždaug prieš 65 metus. Palyginimui, 8,3 mlrd. tonų svertų 25 tūkst. Niujorko „Empire State“ pastatų arba vienas milijardas dramblių. Didžiausia problema ta, kad tokie gaminiai iš plastiko kaip įvairios pakuotės naudojamos labai trumpai, o tada išmetamos. Daugiau nei 70 proc. viso pagaminto plastiko yra patekęs į atliekų srautą. Didžioji jo dalis yra užkasama savartynuose, tačiau nemažai atliekų tiesiog teršia platesnę aplinką, tarp jų ir vandenynus.

# data[].attributes.body
Tik 55 proc. lietuvių prisipažįsta, kad aplinkosaugos problemos jiems labai svarbios. Tuo tarpu Kipre ši problema aktuali net 94 proc. gyventojų , 89 proc. švedų ir 88 proc. graikų. Lietuvos gyventojas daug mažiau nei statistinis europietis skiria dėmesio gamtos apsaugai. Vidutiniškai atliekas rūšiuoja 59 proc. europiečių ir vos 30 proc. lietuvių. Ketvirtadalis mūsų šalies gyventojų mažina elektros energijos naudojimą išjungdami oro kondicionavimą ar šildymą, pirkdami energiją tausojančias lemputes ar buitinę techniką, ir tik 29 proc. lietuvių taupo vandenį. Tyrimas atskleidė, kad tik 14 proc. Lietuvos gyventojų mažina vienkartinių daiktų, tokių kaip plastikiniai maišeliai ar pakuotės, naudojimą vos 8 proc. lietuvių, palyginti su 17 proc. europiečių, perka aplinkai draugiškus produktus. Statistiniai duomenys priverčia rimtai susimąstyti. Taigi vienas iš aplinkosaugos ministerijos pagrindinių uždavinių turėtų būti informatyvumo didinimas per įvairias socialines reklamas ar masines informavimo priemones.

# data[].attributes.body
Šiuolaikiniame pasaulyje neįmanoma apsieiti be plastiko – universalios ir patvarios medžiagos. Tačiau dėl tokio šios medžiagos patvarumo gali būti sudėtinga šalinti jos atliekas. Šiandien Europos Komisijos paskelbta žaliąja knyga siekiama pradėti sistemingas diskusijas apie tai, ką daryti, kad plastiko gaminiai būtų tvariau naudojami per savo gyvavimo ciklą, ir kaip sumažinti plastiko atliekų poveikį aplinkai.
Patekusios į aplinką, ypač į jūras, plastiko atliekos gali joje išlikti šimtmečius. Į pasaulio vandenynus ir jūras kasmet patenka iki 10 mln. tonų šiukšlių, kurių didžiąją dalį sudaro plastikas, – taip mūsų vandenynai ir jūros virsta didžiausiu pasaulyje plastiko sąvartynu. Šiuolaikinėje vartotojiškoje visuomenėje plastikas dažnai laikomas pigia vienkartinio naudojimo medžiaga, o jo atliekų perdirbama nedaug. Pusė visų plastiko atliekų Europoje šalinama sąvartynuose, nors to turėtų būti vengiama – plastiko sudėtyje gali būti kenksmingų medžiagų, šalinant plastiko atliekas į aplinką gali patekti nepageidaujamų išmetamųjų teršalų ir kauptis taršios liekanos.Vien per 50 metų (1950–2008 m.) metinės plastiko gamybos apimtys pasaulyje padidėjo nuo 1,5 mln. tonų iki 245 mln. tonų. Tikėtina, kad ši tendencija ir toliau nesikeis

# data[].attributes.body
Filipinuose į krantą išmesto ir nugaišusio banginio pilve buvo 40 kg plastiko šiukšlių, pirmadienį paskelbė aktyvistai, vadinantys incidentą vienu baisiausių tokio pobūdžio atvejų. Dėl didelio vienkartinių plastiko gaminių naudojimo aplinkosaugos organizacijos Filipinus priskiria prie vandenynus labiausiai teršiančių valstybių. Tarša plastiko atliekomis nuolat žudo tokius jas ryjančius laukinius gyvūnus kaip banginiai ir vėžliai. Naujausias atvejis yra susijęs su paprastuoju snapuočiu, kuris penktadienį įstrigo Filipinų pietinės Kompostelos slėnio provincijos pakrantėje, o šeštadienį nugaišo. Vyriausybės žvejybos departamento regiono skyrius ir viena aplinkosaugos organizacija atliko gyvūno skrodimą ir jo pilve surado maždaug 40 kg plastiko, įskaitant pirkinių ir ryžių maišelius. Banginis nugaišo iš bado – jis negalėjo maitintis dėl jo skrandį užpildžiusių šiukšlių, sakė tyrimą atlikti padėjusio gyvūnų griaučių muziejaus „D'Bone Collector Museum Inc.“ direktorius Darrellas Blatchley. „Tai labai bjauru ir veria širdį, – naujienų agentūrai AFP sakė jis. – Per 10 pastarųjų metų atlikome 61 delfino ir banginio skrodimus, ir tai vienas didžiausių (plastiko kiekių), kuriuos matėme.“ 4,7 m ilgio paprastasis snapuotis penktadienį įstrigo Mabinio miestelyje. Vietos pareigūnai ir žvejai bandė jį gelbėti, bet banginis vėl grįžo į seklumą, pranešė Žvejybos ir vandens išteklių biuras. „Jis negalėjo pats plaukti, buvo išsekęs, – AFP sakė regioninio skyriaus direktorė Fatma Idris. – Gyvūnas buvo netekęs skysčių. Antrą dieną jis spurdėjo ir vėmė krauju.“ Vos prieš kelias savaites pasaulinis organizacijų aljansas „Global Alliance for Incinerator Alternative“ (GAIA) paskelbė ataskaitą apie „šokiruojantį“ vienkartinių plastiko gaminių kiekį Filipinuose. Šalyje galioja griežti atliekų tvarkymo įstatymai, bet aplinkosaugininkai sako, kad jie prastai įgyvendinami. Ši problema taip pat aktuali Filipinų kaimynėms. Pernai Indonezijoje nugaišo kašalotas, kurio skrandyje buvo rasta beveik 6 kg plastiko. Tailande taip pat pernai nugaišo banginis, kuris buvo prarijęs daugiau kaip 80 plastiko maišelių. Be to, pernai šioje šalyje toks pats likimas ištiko žaliąjį vėžlį – saugomos rūšies atstovą.

# data[].attributes.body
Ekologinės problemos yra įvairiapusės, susijusios su žmogaus ir gamtos tarpusavio santykiu ir pasireiškia visuose mūsų planetos regionuose. Nepaisant šalių ekonomikos lygio, visame pasaulyje vyksta pokyčiai atmosferoje, Pasaulio vandenyne, Žemės paviršiuje. Pasaulio vidutinė oro temperatūra didėja jau keli dešimtmečiai. Žmogus nuo pramonės perversmo pradžios pradėjo keisti atmosferos cheminę sudėtį ir taip sustiprino šiltnamio efektą. Klimato šiltėjimas gali sukelti katastrofinius padarinius ateityje: kylantis vandenyno lygis, ledynų tirpimas, vegetacijos pokyčiai, intensyvėjančios sausros, kintantis kritulių kiekis, dažnėjantys upių potvyniai, stichiniai reiškiniai – atogrąžų ciklonai, uraganai, liūtys, speigai, sausros. Klimatas kinta ir tada, kai kertami medžiai medienai arba plečiami žemdirbystės ir statybos plotai. Medžiai sugeria anglies dioksidą, kurį iškvepiame, ir gamina deguonį, kurį įkvepiame. Naikinant miškus, sutrinka deguonies ir anglies dioksido pusiausvyra atmosferoje. Kadaise miškais buvo apaugę apie 60% sausumos. Dabar nebėra nė pusės. Kas minutę iškertama ne vienas hektaras atogrąžų drėgnųjų miškų.

Saugokime Gamtą!

# data[].attributes.body
Kas kartą nuėjus į parduotuvę nusipirkti vis naują plastikinį maišelį gal ir patogu – nereikia sukti galvos. Tačiau išmetę jį į aplinką gamtai užkrauname nuo 5 iki 100 metų kovos naštą. Kiek per savaitę, per mėnesį ar per metus kiekvienas priteršiame? Nors, remiantis statistiniais duomenimis, sunaudojamų plastikinių maišelių kiekis kasmet mažėja, jie išlieka didele problema tiek Europoje, tiek Lietuvoje. Plastikinis maišelis – vis dar perkamiausių lietuvių prekių viršūnėje.

Atliekos – jų kiekiai ir daroma žala – viena didžiausių šių dienų aplinkosaugos problemų. Ypač atkreiptinas dėmesys į milžiniškais mastais naudojamus plastikinius maišelius, kurių neigiama įtaka gamtai – didžiulė. Per metus, „Ocean Crusaders“ duomenimis, į pasaulio rinką išleidžiama per 500 mlrd. plastikinių maišelių, taigi – vienam žmogui tenka apie 150 vnt. Didžiausia bėda ta, kad retas vartotojas susimąsto, kokią didžiulę žalą plastikiniai maišeliai daro aplinkai. Dažnam atrodo, kad jo įsigytas vienintelis maišelis – nieko nekeičia, tačiau taip nekaltai pirkdami po vieną ar kelis visi kartu prisidėjo prie šimtus kilometrų Ramiajame vandenyne besitęsiančios atliekų salos – „Didžiojo Ramiojo vandenyno šiukšlyno“. Per metus nuo plastikinių maišelių jūrose miršta per 100 000 gyvūnų, ir tai tik rastųjų skaičius. Skaičiuojama, kad dėl plastikinių maišelių sukeliamos žalos jau nugaišo ir milijonai jūrų paukščių.

# data[].attributes.body
Mūsų žemėje kas minute vyksta daugybe įvairiu gamtos procesu. Nors jie ir atrodo labai chaotiški ir nenuspėjami, vis dėl to visi šie veiksniai turi tam tikra tvarka. Žmogus kaip ir visi kiti gyvi žemes organizmai daro didžiule įtaką visam gamtos mechanizmui. Kadangi jis gali daryti veiksmus kurie gali įtakoti gamta, supratęs visa tos sistemos ttvarka ar esme, jis galėtu suprasti ir tai, kaip jis galėtu jai pakenkti ar atvirkščiai. Šiai sistemai suprasti atsirado mokslo šaka pavadinta Ekologija.

Ekologija yra mokslas apie gyvų organizmų tarpusa¬vio ryšius ir jų sąveiką su negyvąja aplinka. Ekologija susideda iš dviejų stambių skyrių: bendrosios ekologijos, kitaip – bioekologijos, ir taikomosios ekolo¬gijos. Pirmasis skyrius – tai teorinis ekologijos branduolys. Jis apima visas pagrindines ekologijos sampratas, žinias apie gyvosios gamtos, kaip iš daugybės organizmų sudarytos sis¬temos, veiklą. Žodis „bendroji“ rodo, jog šioje dalyje nnagrinė¬jami visiems be išimties gyviems organizmams būdingi dės¬ningumai. Žmogui joje skirta ne daugiau dėmesio negu bet ku¬riai kitai biologinei rūšiai.

# data[].attributes.body
Nugaišusio banginio skrandyje rado 40 kg plastiko

Filipinuose į krantą išplauto negyvo banginio skrandyje rasta net 40 kg plastikinių maišelių. Banginis rastas Filipinuose įsikūrusio D'Bone Collector Museum darbuotojų šių metų kovą, vos prieš kelias savaites. Muziejus paskelbė, kad dar nėra matę tiek daug plastiko gyvūno skrandyje: 16 maišelių ir daugybė apsipirkimo maišų, rašo BBC. Darrell Blatchley, muziejaus vadovas, CNN žinioms sakė, kad nebuvo pasiruošęs gyvūno skrandyje išvysti tiek plastiko. Plastiko vartojimas yra labai didelė problema Pietryčių Azijoje, taip pat ir Filipinuose.
Kinija, Indonezija, Filipinai, Vietnamas ir Tailandas sudaro apie 60 proc. viso pasaulio plastiko naudojimo, kuris atsiduria vandenyne, kaip 2015 metais pranešta aplinkosaugos asociacijų (Ocean Conservancy ir the McKinsey Center for Business and Environment). Pernai birželį pasaulį pasiekė žinia, kad Tailande po 80 plastikinių maišelių prarijimo nugaišo banginis Tailande. Ši žinia pasiekė visuomenę iškart po to, kai Jungtinės Karalystės vyriausybė atskleidė, kad vandenyno užterštumas plastiku gali patrigubėti po dešimtmečio, jei nebus imtasi veiksmų, kurie sustabdytų tokią taršą.

SAUGOKIME GAMTĄ KOL DAR NEPERVĖLU!

# data[].attributes.body
Daugiau nei trečdalis Lietuvos gyventojų laiko save ekologiškai atsakingais ir vartodami stengiasi tausoti resursus, rinktis ekologiškus produktus bei rūšiuoti atliekas, rodo Biodegalų asociacijos užsakymu visuomenės nuomonės ir rinkos tyrimų centro „Vilmorus“ atlikta šalies gyventojų apklausa. Tik 12,3 proc. šalies gyventojų sako, kad ekologija jiems nėra aktuali.

37,3 proc. apklaustųjų save įvardijo kaip ekologiškai atsakingus ir sakė, kad tai įtakoja jų vartojimo įpročius – renkantis prekes, tausojant gamtos resursus bei rūšiuojant atliekas. Beveik pusė Lietuvos gyventojų (49,6 proc.) save laiko „iš dalies ekologiškai atsakingais“, o jų vartojimo įpročius gamtosaugos argumentai įtakoja kartas nuo karto.

„Globaliu mastu ekologijos problemos šiandien yra ypač aktualios. Paryžiaus protokolą ratifikavus didžiosioms pasaulio valstybėms, tikimasi realių žingsnių sprendžiant pasaulinio atšilimo klausimą. Todėl džiugu ne tik tai, kad ekologijos problemų svarbą pripažįsta absoliuti dauguma Lietuvos.

# data[].attributes.body
Jau daugelį metų žmonės kalba apie globalinį atšilimą ir jo galimas pasekmes. Per pastarąjį dešimtmetį globalinis atšilimas labai suaktyvėjo. Bet ar tai reiškia, kad reikia pradėti bijoti pasaulio pabaigos? Daugelis žmonių gyvena ramiai ir apie globalinį atšilimą nesusimąsto nė karto gyvenime, bet manau, kad kiekvienam eiliniam žemės gyventojui būtina apie tai pagalvoti. Nes globalinis atšilimas yra labai rimta problema mūsų pasauliui. Dėl jo tirpsta ledynai, kylą vandens lygis, sumažėja augalija, upių srovė silpnėja. Gali kisti ir kritulių kiekis, dėl kurio kils sausros arba potvyniai. Dėl globalinio atšilimo gali kilti net stiprūs vėjai, viesulai. Tai yra didžiulio masto problema, kurios žmonės nesuvokia. Norint, kad šios pasekmės mūsų nepasiektų, apie tai reikia susimąstyti kiekvienam žemės gyventojui.  Pagrindinės priežastys, dėl kurių globalinis atšilimas vis stiprėja, yra ugnikalnių išsivežimai, žmonių ūkinė veikla, automobilių išmetamos dujos, gamyklų išmetamos dujos, šiukšlių perteklius, o dėl to susidaro šiltnamio efektas, kuris paskatina tirpti ledynus. „Dėl manęs vieno nieko neatsitiks, tegul kiti rūpinasi“, – taip pagalvojo 7 milijardai žmonių.
Globalinio atšilimo problemą turi spręsti visi žemės gyventojai, labiausiai susirūpinti reiktų didžiulių gamyklų ir kitų fabrikų savininkams ir tiems, kurie teršia aplinką. Manau, kad kiekvienas žmogus prie to galėtų prisidėti mažiau važinėdamas automobiliu, rūšiuodamas atliekas ir taupiai naudodamas energiją.