# data[].attributes.body
Aeg on aeglane, kui ootad.
Aeg on kiire, kui hilined.
Aeg on tappev, kui oled kurb.
Aeg on viiv, kui oled õnnelik.
Aeg on lõputu, kui Sul on valus.
Aeg on veniv, kui Sul on igav.
Aeg on ilusaim, kui oled armunud!
Aja määravad Sinu tunded ja seisund, mitte kell.

# data[].attributes.headline
Üldised kommentaarid minu vastuste juurde:

# data[].attributes.subject
Üldised kommentaarid minu vastuste juurde:

# data[].attributes.body
* ükski mu soovitus pole reegel. Need on minu mõtted, minu kogemused ja minu tõlgendused ja õppetunnid, mida lugematul hulgal koolitustel õppinud olen.
* iga olukord elus on mitmekülgne ja mõjutatud paljudest asjaoludest. Alati lähtu oma sisetundest, kuidas millelegi läheneda.
* kui on tunne, et negatiivsed tunded võtavad üle - võta tühi paber või wordi dokument ja kirjuta kõik üles, mis sind häirib, mida tunned, mis närvi ajab. Kui tundub, et ühtegi head negatiivset mõtet pole hetkel alles jäänud sulge fail ilma seda salvestamata või võta see paber ja rebi tükkideks. Olukorrad ja inimesed on ikka nõmedad, aga sinu seest on see jama väljas.
* inimestena käitume emotsiooni ajel. Kui emotsiooni mööda laseme, siis võibolla ei tahagi enam käituda. Seetõttu on tõsi ka lause, et hommik on õhtust targem. Mõtle muredele, mis sul olid 2 aastat tagasi. Mõnede üle neist naerad täna. Sama võib juhtuda kahe aasta pärast ka nende muredega, mis sul täna on.
* ja räägime avatult oma vaimse tervise probleemidest. Mida avatumalt seda teeme, seda lihtsam meil on seda teha ja seda vähem esineb ühiskonnas eelarvamusi ja stigmasid nende teemade kohta ja seda lihtsam on leida abi.

Te kõik olete suurepärased ja ainulaadsed.

# data[].attributes.body
Maailmale ei pruugi lugeda, aga mulle loeb. Sa küsid miks, ma ei tunnegi sind. Ei tunnegi, aga see ei tähenda, et ma ei võiks sinust hoolida. See et ma sind ei tunne ei tähenda, et sinus pole midagi väärtuslikku. Ja see, et ma sind täna ei tunne ei tähenda, et me ei võiks tulevikus sõpradeks saada. Igaüks teist, kes te eile meie loengus istusite olete väärtuslikud. Sul on oma nõrkused, oma tugevused, oma kaotused ja võidud, oma raskused ja nendega toimetulekud, oma naljakad harjumused ja oma anded. Sa ei pea neid kõiki täna teadma ja need võivad elu jooksul muutuda. Võibolla pead elama 50 eluaastani, et saada teada, miks sa elad ja miks läbisid kõiki neid raskuseid ja õppetunde, mida elu sulle ette annab. Vaata maailmas ringi ja otsi mulle 1 inimene, kes on sinuga identne kuni viimse raku DNAni. Sa ei leia sellist. See tähendab seda, et SINA oled ainulaadne ja eriline ja SIND on maailmale vaja. Vaata seda pilti siin postituse juures. Ainulaadset SIND on maailmale vaja.
Seetõttu, et täna on keeruline ja raske toime tulla enda ja end ümbritsevaga ei tähenda, et just sina ei võiks olla see, kes defineerib armastuse, mõtleb välja vähiravimi või peatab kliimasoojenemise. Kus sa tead, et sinust ei saa Pärnu linnapead, kes muudab kogu linna tulevikku või haridusministrit, kes muudab koolisüsteemi jäädavalt õpilast toetavaks? Või maailma noorim ükssarviku omanik? Me ei tea, mida tulevik toob, aga on ainult üks võimalus selle teada saamiseks. Tulevikus ELADA.
Ma võin olla sinu jaoks täiesti tähtsusetu, aga sina oled minu jaoks oluline, sest sul on potentsiaali, mida me kumbki ei tea ja mis võib muuta maailma. Ja sa ei tea. Võibolla on kusagil su lähedal üks väikene poiss või tüdruk, kes peab sind oma suurimaks eeskujuks. Räägin siin oma loo mis juhtus alles hiljuti. Panin ennast ühes ülikooli aines, kus ma kedagi ei tundnud, suvalisse gruppi kirja, et grupitööd teha. Esimeses grupikõnes ütles üks armas tüdruk, et ma arvan, et sa oled see Reelika, kes on mu lapsepõlve suurim eeskuju. Pikk jutt lühidalt on see, et 20 aastat tagasi, kui tema oli pisike tüdruk, olin mina temal külas käinud ja temaga nii tore ja lahke olnud, et ta pidas mind oma eeskujuks kõik need aastad, ehkki ta minust midagi edasi ei teadnud. Põhjus miks ma seda lugu räägin on see, et puudutame inimesi ka siis kui me seda ise ei tea. Ka minul on olnud hetki, kus kahtlen ja mõtlen, et miks üldse elada. Aga siis kunagi saad elus teada, et keegi vaatas sulle alt üles ja imetles sind. Ja võibolla pidid tema pärast raskused ületama ja edasi elama. Võibolla polnud sellega sinu töö siin maailmas tehtud. Ja keegi teeb ka täna oma elu otsuseid sinu eeskujul. "Korja kokku kivid, mida sinu pihta visatakse ja kasuta neid selleks, et ronida kõrgemale." Iga võidetud raskus on tugevus sinu taskus.
Kui ei tea kuidas edasi minna, siis mõtle asjadele millega elus oled juba hakkama saanud. Mida sa siis tegid et võita? Võibolla aitab mõni neist meetoditest täna võibolla on võimalus uusi trikke õppida.
Ja kõige tähtsam, ära jäta ennast üksi. Kui kõik tundub liiga keeruline otsi abi. Kui lähedased ei aita otsi võõraste seast. Ja kui lähedased ega võõrad ei aita leiuta oma meetod, kirjuta sellest bestseller ja päästa koos endaga teised noored, kes on samas olukorras.
Maailm võib olla õel, nõme ja paha, aga maailm on ka imeline ja täis võimalusi. Päike paistab ka siis kui me seda pilvede või kardinate tagant parasjagu ei näe.

# data[].attributes.headline
Mis ma siis teen kui ma helistan Eluliinile ja nad ütlevad, et ma ei saa pere tulevikus?

# data[].attributes.subject
Mis ma siis teen kui ma helistan Eluliinile ja nad ütlevad, et ma ei saa pere tulevikus?

# data[].attributes.body
See küsimus jääb mull natukene segaseks. Mina saan sellest aru nii, et inimene helistas Eluliinile ja mingil põhjusel jäi nende jutust kõrva, et nt kui ma teen niimoodi edasi nagu praegu, siis see võib suurendada ohtu tulevikus laste saamisele ja pere loomisele? Võib minu tõlgendust täpsustada ja ma saan ehk paremini vastata.
Aga suures pildis me ei mõtle igapäevaselt sellele, et tegevus, mida ma täna teen võib suurt mõju avaldada minu tulevikule. Vahest on hea siiski korraks mõtiskleda, et mis on see, millist elu ma tahan? Kus ma elan, millega ma tegelen ja milline mu elu on siis kui olen 25, 35, 85? ja kas need asjad, mida täna teen aitavad mul sinna jõuda. Näiteks ma soovin, et 25elt on mul kõrgharidus ja perekond, 2 last, tore kaaslane, meeldiv sõpruskond, hea hobi ja teen tööd, mida armastan. Kui ma soovin kõrgharidust, siis peaksin ma selleks gümnaasiumi lõpetama, selleks, et gümnaasiumisse pääseda pean ma põhikooli lõpetama. Selleks, et ma põhikooli lõpetaksin peavad mul hinded korras olema. Selleks, et mul hinded korras oleksid pean selle ajaloo kontrolltöö järgi tegema.
Soovin 2 last. Teadus on tõestanud, et inimesed kellel on hea tervis saavad suurema tõenäosusega terved lapsed. Mida ma soovin oma lapsele? Et ta oleks terve, tugev, õnnelik, saaks hästi hakkama jne. Millist eeskuju ma näitan? Mul on praegu raske, kas see tähendab, et ma pole hea ema/isa? Oled ikka. Kui sa tänase raskuse võidad mõistad ka oma last paremini ja saad temaga jagada kuidas sina oma keerulisest olukorrast välja tulid. Jne.
Siiski elu on täis üllatusi ja me ei näe kõike ette. Mõtle korra sellele, et kui sina oled 40 ja tahad saada Eesti presidendiks, siis kas see, mida täna sinu kohta googeldada ja sotsiaalmeediast leida saab, on see, mis sinu kandidatuuri toetab?
Elamine siin praeguses hetkes on väga tähtis, aga natukene võiksime vahel mõelda ka sellele, mis saab edasi ja kuidas meie tänane elu ja käitumine seda mõjutada võiks.
Seejuures ei ole vähemtähtis isiklik vabadus igal hetkel oma elu ja eesmärki muuta. Olen täna 37 ja olen oma tegevusi, plaane ja unistusi nii palju muutnud, et mind võiks vabalt ebastabiilseks pidada. Ise ma leian, et see kõik on õppimine, millekski, mis tuleb kunagi hiljem. Alles pärast saame aru, miks seda vaja oli ja need on ägedad hetked.
Ja mis puudutab abi küsimise negatiivseid kogemusi. Näiteks võtad julguse kokku ja lähed psühholoogi juurde. Käid ära, tuled sealt välja ja mõtled, et see oli küll kõige nõmedam inimene, keda ma kohanud olen ja ta üldse ei aidanud mind. Siis mine ja proovi järgmist. Peaasi.ee podcastis ütleb laulja Helen Adamson, et ta käis kuue psühholoogi juures enne kui leidis selle, kes talle sobis. Nii nagu on erinevaid õpetajaid ja sõpru, siis nii on ka erinevaid psühholooge. Oma sõbrannale just naersin, et psühholoog on nagu kallim, ei pruugi kohe saada seda õiget. Vahel tuleb päris palju konnasid "suudelda" enne kui tuleb sinu enda prints, printsess või psühholoog.

# data[].attributes.body
Antidepressantide vajaduse hindab psühhiaater, kes annab infot ka vastava ravimi kõrvalmõjudest. Antidepressantide kohta kehtib ka ühiskonnas suur hulk stigmasid ja müüte. Nt, et antidepressandid tekitavad sõltuvust. Tegelikult kirjutatakse erinevaid rahusteid või erguteid välja siiski ajukeemia tasakaalustamiseks, et inimene saaks ja suudaks üldse endaga tööd tegema hakata ja tuleks toime igapäeva eluga. Nii nagu kõigi rohtudega ei tohi mitte kunagi võtta ravimeid, mis on pereliikmele või sõbrale välja kirjutatud, sest ehkki meie sümptomid näivad täiesti identsed, siis see ei tähenda, et need mulle sobivad. Igasugune ravimite võtmine peab alati olema arstiga kooskõlastatud. Antidepressantide kohta võiks teada seda, et need on pikatoimelised ravimid ehk siis esimesed muutused võivad olla märgata alles 2-4 nädala pärast. Ja kindlasti kui pikemal tarvitamisel jätkuvad kõrvalmõjud nt valud või kehv enesetunne, siis seda julgesti oma arstile öelda, sest siis muudetakse ravimit või kogust.

# data[].attributes.headline
Kas on okei eraldada ennast inimesest kellel on depressioon kui see sind ennast kahjustab? 

# data[].attributes.subject
Kas on okei eraldada ennast inimesest kellel on depressioon kui see sind ennast kahjustab? 

# data[].attributes.body
Vastasin sellele ka juba loengu ajal, aga soovin seda veelkord rõhutada. MUIDUGI. Lisaks sellele, mida juba eelmiste küsimuste vastustena kirjutasin, siis sa EI PEA olema alati tugev. Vahel on palju olulisem tegeleda iseendaga, selle asemel, et kellegi teise teemadesse süüvida. Pealegi kui sa kujutad ette, et oled kann. Mitmesse klaasi saad sa vett valada kui kannus vett pole? Mitte ühtegi. Seega ei saa sa teistele endast midagi anda, kui sinu kann on tühi. Ennekõike hoia enda kanna täis.
Ja on neid inimesi, kes saavadki energiat vaid sellest, et kurta. Nad ei plaanigi kunagi midagi selle olukorra muutmiseks midagi ette võtta. Siis küsi endale, kas see on minu tsirkus? Kas need on minu ahvid? Ehk siis kas minul lasub siin mingi vastutus? Tegelikult ei lasu. Igaüks meist vastutab ennekõike ise oma elu eest.
Kehtib see reegel, et sa oled summa 5 inimesest kellega kõige rohkem suhtled. Kui selle mõtled ja näed pilti endast, siis mõtle, kas need inimesed sinu lähimas ringis on positiivsed (meil kõigil tuleb raskuseid ette ja see on OK), kas nad tahavad midagi saavutada, kas neile meeldib elus õppida? Õppimine ei tähenda ainult inglise keele kontrolltöö hinnet vaid laiemas mõttes uudishimu maailmas toimuva kohta. Kui nende inimeste väärtused ei klapi sinu unistuste ja soovidega, siis vaata ringi, maailmas on palju inspireerivaid inimesi.
Ja kõige tähtsam on oskus öelda EI. Piiride seadmine nendele asjadele, mis sind ei toeta. Ja asjad juhtuvad maailmas nagunii - suurim otsus on see, kas mina saan siin midagi teha või ei. Mida rohkem ütleme ei kohustustele, mis meid ei teeni seda rohkem jääb meil vaba aega tegeleda sellega, mis meile PÄRISELT rõõmu pakub. https://www.youtube.com/watch?v=GwRzjFQa_Og&list=PLrO4isIKhuKX3AAzoBN6RrTyxlKgqFro4&index=31

# data[].attributes.attachment_link.title
The Magic of Not Giving a F*** | Sarah Knight | TEDxCoconutGrove

# data[].attributes.headline
Kas mu mees teab, et ta nii palju eetriaega saab ja kas ta on OK sellega? 

# data[].attributes.subject
Kas mu mees teab, et ta nii palju eetriaega saab ja kas ta on OK sellega? 

# data[].attributes.body
Jah teab. Iga taastumise ja iga suhte alustala on ausus ja avatus. Paljud inimesed kõigi erinevate probleemidega ei jõua abini, sest nad pole ausad iseendaga ja nad pole ausad oma lähedastega. Kui mina alustasin oma õpinguid kogemusnõustajana, siis rääkisin oma mehele ausalt, miks ma seda teen. See on olnud MINU kasvamine olenemata sellest, et see puudutab väga palju teda. Ja oma headest ja halbadest päevast räägin talle ausalt kogu selle protsessi käigus. Depressioonis inimene ei mõtle sellele, et ka minul, tema kõrval on raske. Teda ausalt isegi ei huvita see ja pole selle pärast, et ta mind ei armasta vaid tegemist on tema aju keemilise tasakaalutusega. Tema jaoks pole minul häda midagi, sest mul ju ei ole diagnoosi. Tegelikkuses kannatame ju nende pärast eriti, kellest hoolime. Me tahame, et neil oleks hästi. Läbi selle aususe on meie suhe palju tugevamaks muutunud, sest ma ei eelda, et tema selle pärast midagi tegema peab, aga ma julgen talle öelda, et ma olen väsinud, ma olen kurb, mul on raske.
Ma olen alati olnud inimene, kes saab kõigega hakkama. Saangi. Aga see ei tähenda, et mul pole vahel raske või et ma poleks vahel kurb. Muidugi olen. Ma olen inimene kõigi tunnete ja mõtetega. Ja töö iseendaga, õppimine iseenda kohta on kõige raskem, aga kõige vajalikum. Ja seejuures on AUSUS iseenda suhtes kõige olulisem. Ja maailma muutmine algab sinust.
Sa oled nakkav https://www.youtube.com/watch?v=cef35Fk7YD8&list=PLrO4isIKhuKX3AAzoBN6RrTyxlKgqFro4&index=65

# data[].attributes.attachment_link.title
You are contagious | Vanessa Van Edwards | TEDxLondon

# data[].attributes.body
Sõltuvusest rääkides tuleb kõigepealt aru saada, mis on sõltuvus. Sõltuvus on haigus, mida ei saa ravida, aga mis on kergesti kontrolli all hoitav, nii nagu depressioongi. Sõltuvus on aju keemiline reaktsioon. Heaolu hormoon dopamiin aktiviseerub alati kui teeme või kasutame midagi, mis tekitab heaolu tunde. Seepeale tahab aju seda pidevalt ja rohkem, sest dopamiin on ju positiivne. Meie aju ei saa aru, et porgandi söömine (=tervislik) ja suitsetamine (=ebatervislik), on erinevad heaolutunded ja nende pikaajaline mõju kehale ja tervisele on VÄGA erinevad. Aju mõistab vaid seda, et suitsetamine/nikotiin annab suurema dopamiini "laksu", seega see on hea ja teeme seda veel ja tihemini ja rohkem.
Seega sõltuvusest vabanemiseks tuleb teha OTSUS. Otsus oma aju ringi programmeerida. Õnneks on meie aju programmeeritav. Sõltuvusest vabanemiseks taaskord soovitan professionaali abi ja taaskord rõhutan, et ühte kindlat teekonda/imenippi pole.  Väikesed sammud.
Alustamiseks võib teha eneseanalüüsi, et mis siis juhtub, kui selle sõltuvusega jätkan - plussid ja miinused. Ning mis siis juhtub, kuidas mu elu välja näeb ja mis on maailmas võimalik, kui sellest praegu loobun. Taas plussid ja miinused. Ja seejärel panna paika eesmärk. Kuhu tahan jõuda? Ja kindlasti mõelda, kuidas ma tean, et olen oma eesmärgi täitnud? Kui sinu eesmärk on "Olen suitsuvaba" siis kuidas sa tead, et selle täitnud oled? Praegu istud tunnis ja ei suitseta - ongi täidetud ja asi tehtud. Mõõdetav eesmärk on näiteks "Ma pole kasutanud ühtegi sigaretti, sigarillot, tupsu ega e-sigaretti kuni 2022 aasta lõpuni." Kui juba sellega hakkama saad, siis teed sealt edasi uue eesmärgi järgmiseks aastaks jne. Ja selleks, et käesoleva aasta lõpuni mitte suitsetada tuleb see suur eesmärk jagada väiksemateks osadeks. Nt ma ei tee täna ühtegi suitsu (ega muid alternatiive). Ma ei tee selle nädala lõpuni. Ma ei tee selle kuu lõpuni jne. Aga selleks, et sellest kinni pidada tuleb teha OTSUS ja sellest otsusest kinni pidada. Sh ei ole küsimus suitsetamises, vaid hetk kui mõtled, et võiks, siis teed otsuse, et praegu mitte. Ainus otsus, mis aitab sul täita eesmärki olla suitsuvaba on see, kui jätad sigareti süütamata.
Siit tekib juba uus teema, et aga siis mu sõbrad vaatavad mind imelikult ja norivad jne. Paljude sõltuvuste puhul tuleb teha ka suuremaid otsuseid nt mõelda, kas need ikka on mu sõbrad, kui nad ei toeta minu paremat ja tervislikumat elu. Ja võibolla on kusagil keegi, kes tahab väga minu sõber olla, aga ei tee seda selle pärast, et olen pidevalt nende suitsetajatega. Ühe julge otsusega võib kogu su elu tundmatuseni paremaks muutuda.
Uute harjumuste kinnitumiseks meie ajju kulub 21 päeva. Seejärel muutub see harjumuseks ja sellega on lihtsam toime tulla. Nii et iga uus algus on raske, aga juba see, et vabanemisele mõtled, on suurepärane.
Aga mis siis kui ma ikkagi eksin ja teen suitsu. Ma ju olen siis läbikukkunud. Ei ole. Sa tegid vea. Mõtled järgi miks sa seda tegid. Kui saad õpi sellest, et nt selline olukord või tunne paneb mind suitsetama. Mida teadlikum sa oled enda motivatsioonist, seda lihtsam on leida toimetulekumehhanisme ja "eksimist" järgmine kord vältida. Ja hakkad uuesti otsast peale, mis seal ikka.
Ja jällegi kaks Ted Talki inspiratsiooniks: https://www.youtube.com/watch?v=7sxpKhIbr0E&list=PLrO4isIKhuKX3AAzoBN6RrTyxlKgqFro4&index=41 ja väikestest sammudest https://www.youtube.com/watch?v=TQMbvJNRpLE

# data[].attributes.attachment_link.title
The psychology of self-motivation | Scott Geller | TEDxVirginiaTech

# data[].attributes.headline
Kuidas aidata inimest kellega olete hiljuti kaotanud enda koolikaaslase?

# data[].attributes.subject
Kuidas aidata inimest kellega olete hiljuti kaotanud enda koolikaaslase?

# data[].attributes.body
Paljud need vastused on kirjas juba surma ja sõbra küsimuste all. Kõigepealt ikkagi, mida Sina ise vajad? Sest sina oled samas olukorras ja sinul võib ka olla abi ja tuge vaja.
Ja küsi kaaslaselt, mida tema vajab? Vahel me tahame lihtsalt rääkida sellest segadusest, mis meie sees on ja ei ootagi, et teine midagi teeks. Vahest me tahame lihtsalt, et me saaksime ka nn negatiivsetest tunnetest rääkida ja et teine lihtsalt KUULAKS. Kuulaks ilma hinnanguteta ja kuulaks ilma selleta, et nüüd peab midagi tegema.
Nii nagu kõigi vaimse tervise teemadega peab ka siin tunnetama oma sisetunnet. Kui sõber jääb sellesse leina kinni ja tema ainus soov on lihtsalt kurta ja kurta ja kurta ja kurta jne, siis tuleks ikkagi soovitada professionaalset abi.
Ja kõigi teemade kohta maailmas on mõni tore Ted Talk, mis aitab olukorda mõista ja näitab ka lahendusi. Leina kohta nt https://www.youtube.com/watch?v=khkJkR-ipfw ja samast loost natuke teine vaatenurk https://www.youtube.com/watch?v=FlaMOn8_1bc

# data[].attributes.attachment_link.title
We don't "move on" from grief. We move forward with it | Nora McInerny | TED

# data[].attributes.body
Kiireim vastus on: "Ma olen sinu jaoks olemas", "Mis sind praegusel hetkel aitaks?" "Kas sa oled mõelnud professionaalset abi otsida?". Minu meelest üks tore video, on Marko Russiveri Vaiksed võitlused https://www.youtube.com/watch?v=zdSqg09nj9Y&list=PLrO4isIKhuKX3AAzoBN6RrTyxlKgqFro4&index=72.
Või uuri, mida depressiooniga inimesed ise ütlevad: https://www.youtube.com/watch?v=_VaexyZSHuA&list=PLrO4isIKhuKX3AAzoBN6RrTyxlKgqFro4&index=24
Kui ta on nõus, siis võite koos unistada - kuidas oleks elu siis kui sul praegu depressiooni poleks, mis sa siis teeksid, kuhu läheksid, kuidas tunneksid? Sellest võib vahel leida, midagi, mis talle rõõmu pakuks ja mida ta on nõus ka kohe tegema/proovima. Kui see vastus siiski on "jooksin viina ja läheksin peole" siis ma arvan, et saame kõik aru, et hommikul on lisaks depressioonile veel ka pohmell, seega mitte kõige edasiviivam plaan :).
Aga nagu oma kogemusest rääkisin, siis peale heade soovituste ja olemasolemise ei saagi väga midagi teha. Ainult ennast hoida. Sest esiteks pole sinust palju kasu, kui sa ise ka auku vajud ja teiseks kaasneb sellise olukorraga süütunne - "kuidas mina naeran ja olen õnnelik, kui mu sõbral või pereliikmel on nii raske?". Aga peadki tundma rõõmu, sest võibolla nakatab miski su sõpra, ta näeb, et sina saad, mina tahan ka ja sel juhul oled sa hea näide sellest, et maailmas siiski on veel toredaid asju ja rõõmsaid hetki.
Ja endalt tuleb ära võtta kohustus kedagi teist korda teha. Näiteks minu elukaaslase taastumise tee ei hakanud mitte millestki mida ütlesin. Tema jaoks on sütitav inimene hoopis keegi, keda ta kohtas TikTokis. Ükskõik, mis see trigger on, mis inimest enda eest hoolitsema paneb, oleme selle eest tänulik.
Kui inimene lõpuks taastub, siis on tore kui sa tead, et oled alati olemas olnud, ka siis kui ta ise seda ei märka.

# data[].attributes.attachment_link.title
Vaiksed võitlused | Marko Russiver | TEDxTallinn

# data[].attributes.headline
Kuidas tulla toime enda vanema surmaga? 

# data[].attributes.subject
Kuidas tulla toime enda vanema surmaga? 

# data[].attributes.body
Igasuguse leina ja kriisiga toimetulekuks kahjuks pole ühte kindlat lahendust, mis kõigile ühtemoodi töötab. Teadmata igasugust taustainfot on veel raskem midagi soovitada, aga mida kindlasti kõigil on võimalik raskes olukorras enda heaks teha, on mõelda läbi oma praegused vajadused. Mis on need asjad/tegevused, mida mul oleks praegu vaja, et tänase päevaga hakkama saada? Mitte miski ei juhtu üleöö. Ainult üks samm korraga, üks tund korraga ja üks päev korraga. Ja kindlasti kui endal on segadus ja edasi liikumine tundub väga raske, sest meid mõjutab ka see kuidas näiteks teised pereliikmed toime tulevad, siis kindlasti pöörduda spetsialisti poole.
Lisaks võib aidata sõpradega rääkimine või kuulata teiste kogemusi, kuidas nad on toime tulnud.
Samuti tuleb lubada endal tunda kõiki tundeid. Kriisi ja leina olukorras on erinevad staadiumid, millega käivad kaasas eitamine, abitus, viha, kurbus, õudus, segadus, süüdistamine jne. Emotsioonid, mida üldiselt peetakse negatiivseteks, aga neid ei tohi endale keelata. Tunned, teadvustad ja kui saad, siis vabastad. Kiireid lahendusi pole ja igaühel on see teekond enda moodi, aga teiste lood võivad aidata leida enda jaoks sobilikke nippe, mille peale ise ei tule.
Aga igas olukorras ja alati aitavad midagigi paremaks muuta kõik need tavalised heaolu tegevused nagu regulaarne päevakava, hea toit, liikumine värskes õhus, meelistegevused, sõbrad, tänulikkuse harjutused, hingamine, meditatsioon jne.
Lein on teekond. Soovin sulle edukat "sammumist" ja oma raja leidmist.

# data[].attributes.body
Kogemusnoustaja.reelika@gmail.com

# data[].attributes.headline
parimad lehed, videod, podcastid jm inspireeriv

# data[].attributes.subject
parimad lehed, videod, podcastid jm inspireeriv