# data[].attributes.headline
Tegn på traumatisk stress ved teenagere 12-18 år

# data[].attributes.subject
Tegn på traumatisk stress ved teenagere 12-18 år

# data[].attributes.body
Føler sig deprimeret og alene.

Diskuterer den traumatiske begivenhed i detaljer.

Udvikler spiseforstyrrelse og selvskadende adfærd som ex cutting.

Bliver seksuelt aktiv.

Føler at de er ved at blive skøre.Nogle symptomer ved teenagere ligner dem voksne har.

Føler sig anderledes end alle andre.

Tager for mange risici.

Har søvnforstyrrelser.

Vil ikke tage hen til steder, der minder dem om den traumatiske begivenhed.

Siger at de ikke har nogen følelser omkring begivenheden.

Viser ændringer i adfærden.

# data[].attributes.headline
Tegn på traumatisk stress ved skolebørn 5-12 år

# data[].attributes.subject
Tegn på traumatisk stress ved skolebørn 5-12 år

# data[].attributes.body
Bliver ængstelig og bange.

Bekymrer sig over egen og andres sikkerhed.

Klynger sig til en forælder eller lærer.

Føler skyld eller skam.

Fortæller andre om den traumatiske begivenhed igen og igen.

Bringes ud af ligevægt, når de får et lille stød eller blåt mærke.

Har svært ved at koncentrere sig.

Oplever følelsesløshed.

Frygter at begivenheden sker igen.

Har svært ved at sove.

Viser ændringer i præstationer i skolen.

Bliver nemt forskrækket.

# data[].attributes.headline
Tegn på traumatisk stress ved førskolebørn 0-5 år

# data[].attributes.subject
Tegn på traumatisk stress ved førskolebørn 0-5 år

# data[].attributes.body
Føler sig hjælpeløs og usikker.

Angst for at blive separeret fra deres forældre/omsorgspersoner.

Græder og/eller skriger meget.

Spiser kun lidt og taber i vægt.

Begynder at tisse i sengen igen.

Begynder at bruge baby-snak igen.

Udvikler nye områder han er bange for.

Har mareridt.

Gendanner traumet gennem leg.

Udvikler sig ikke til næste udviklingstrin.

Har ændringer i adfærden.

Stiller spørgsmål om døden.

# data[].attributes.body
Overordnet set er de psykiske traumer ens for børn og voksne. Forskellen er at barnet, også afhængig af dets alder og udviklingstrin, giver udtryk for symptomerne på andre måder end den voksne. Under traumatiske omstændigheder påvirkes barnet særligt kraftigt af det, det ser, hører, hvad det rører ved, og hvilke lugte- og sanseindtryk, det får. De stærke sanseindtryk indvirker på  barnets psykiske funktion.
Børn viser få symptomer, mens svært traumatiserede børn har så kraftige symptomer, at de får diagnosen PTSD

Nogle typiske symptomer
efter en traumatisk oplevelse kan være at barnet er i permanent alarmberedskab, og ofte har en udadreagerende adfærd.

# data[].attributes.body
Børn får svært ved deres udvikling og læring med diagnosen PTSD. Deres mangel på de sociale evner , vil betyde at de især vil isolerer sig selv og vil få problemer med deres fysiske kunnen , og vil nemmere kunne udvikle spise forstyrrelser.

# data[].attributes.body
PTSD er en psykisk tistand som komplicerer hverdagen og griber ind på både fysisk og psykisk. Det er ofte traume forbundet og medføre ukontrollerbar tanker og handlinger.
Det forværres af depression , angst , misbrug, hukommelses problemer.Man isolerer sig fra socialt sammenvær  og mister egen identitet. Man mister motivationen og troen
Ved traumatiske oplevelse opstår der ofte delvist hukommelsessvigt og vedvarende symptomer på overfølsomhed og anspændthed, såsom søvnproblemer, irritation eller vredesudbrud. De fleste har svært ved at koncentrere sig og er anspændte. PTSD kan være svær at kommer helt over og svær at måle, da det typisk opdages sent.

# data[].attributes.body
Post-traumatisk stress syndrom

Det, som kan komplicere forståelsen af det diagnostiske grundlag for PTSD er, at der findes 2 diagnosticeringssystemer, der fremstår forskellige på flere punkter. ICD (den internationale sygdomsklassifikation fra World Health Organization, WHO) er det system, der anvendes i Danmark, DSM (Diagnostics and Statistics Manual of Mental Disorders) er det amerikanske diagnosticeringssystem. Når man ikke umiddelbart kan se bort fra DSM i forståelsen af PTSD er det fordi forskning tager udgangspunkt i DSM systemet, der således får betydning for udformningen af diagnostiske kriterier i ICD. Problemet er hér, at opdatering og revision af ICD ikke finder sted i samme omfang som i DSM og kan derfor virke forældet i forhold til meget ny viden på området.