# data[].attributes.headline
מיקה לפיד: נדידת עופות היא תופעה זואולוגית, המתרחשת בעיקר בעונות המעבר, כאשר מיני עופות רבים נודדים, עם התקרב החורף, מאתרי הקינון שלהם למעונות-חורף באזורים חמים יותר, ושבים, עם התקרב הקיץ, לאתרי הקינון שלהם. העופות נודדים בין אירופה ואפריקה, בין אמריקה הצפונית ואמריקה הדרומית ואף בין הקטבים. העופות הנודדים מאירופה עוברים ברובם דרך ארץ ישראל, ואף שוהים בה לילה אחד או יותר, ומיעוטם, כמו השלווים, חוצים את הים התיכון ונוחתים בחופה הצפוני של אפריקה 

# data[].attributes.subject
מיקה לפיד: נדידת עופות היא תופעה זואולוגית, המתרחשת בעיקר בעונות המעבר, כאשר מיני עופות רבים נודדים, עם התקרב החורף, מאתרי הקינון שלהם למעונות-חורף באזורים חמים יותר, ושבים, עם התקרב הקיץ, לאתרי הקינון שלהם. העופות נודדים בין אירופה ואפריקה, בין אמריקה הצפונית ואמריקה הדרומית ואף בין הקטבים. העופות הנודדים מאירופה עוברים ברובם דרך ארץ ישראל, ואף שוהים בה לילה אחד או יותר, ומיעוטם, כמו השלווים, חוצים את הים התיכון ונוחתים בחופה הצפוני של אפריקה 

# data[].attributes.headline
עדי צפורים נודדות

# data[].attributes.subject
עדי צפורים נודדות

# data[].attributes.body
נדידת ציפורים היא אחד מסימני הסתיו שאני הכי אוהבת.

# data[].attributes.body
הצומח בסתיו-

בסתיו פורחים צמחי הבצל-החצב חבצלת החוף והסתונית.
ראשון מבניהם פורח החצב.
ומבשר על בוא הסתיו.
זהו צמח גבה בעל פרחים לבנים.

# data[].attributes.headline
אביגאיל לוי - חצב

# data[].attributes.subject
אביגאיל לוי - חצב

# data[].attributes.body
זהו החצב

# data[].attributes.body
נדידת הציפורים

# data[].attributes.headline
ציפורים נודדות

# data[].attributes.subject
ציפורים נודדות

# data[].attributes.body
שירה

# data[].attributes.headline
הילאי שבלולים וציפור

# data[].attributes.body
הילאי שבלולים וציפורים נודדות

# data[].attributes.headline
אמיתי שבלולים

# data[].attributes.subject
אמיתי שבלולים

# data[].attributes.body
איבר התנועה של השבלול נראה כסוליה שטוחה ושרירית המצופה בריר דביק. האוויר גורם לריר הזה להקריש וכך להגן על הסוליה בזמן התנועה. בעזרת הסוליה השרירית והרירית יכול החילזון להיצמד למשטחים חלקים ולזחול היטב על כל סוג משטח ידוע. יש טענות על כך שהשריר שמשמש לתנועתו הוא כה קשיח ומוגן, עד כדי כך שהשבלול יכול לזחול על סכין גילוח מבלי להיחתך.

# data[].attributes.headline
אופיר נחום    עלי קותרת מפוזרים צל 

# data[].attributes.subject
אופיר נחום    עלי קותרת מפוזרים צל 

# data[].attributes.body
חסר שם

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
ארץ ישראל (הנקראת בלשונות לועזיות Palestina, פַּלֵשְׂתִינַה. וב ערבית فلسطين, בתעתיק ל עברית: פלסטין) היא חבל ארץ הנמצא בדרום-מערב יבשת אסיה, ב אגן הים התיכון ובחלק של המזרח התיכון המכונה לבנט. כיום בשטחי מדינות ישראל, ירדן, לבנון ו סוריה, ויש המרחיבים את ההגדרה גם לחלקים נוספים הנשלטים כיום על ידי מצרים, עיראק ו סעודיה. ארץ ישראל המערבית חופפת בקירוב לשטחי פלשתינה א"י המנדטורית, כיום במדינת ישראל.

בארץ ישראל התחולל חלק ניכר מן ה היסטוריה היהודית, ועל פי ה תנ"ך היא הארץ אותה הבטיח אלוהים לזרעם של אברהם ו יצחק, ולאחר מכן לזרעו של יעקב הקרוי בתנ"ך גם בשם "ישראל". לכן העם היהודי, "", רואים בה מרכז לאומי יהודי. כמו כן, מוסלמים ו נוצרים רבים רואים בארץ ישראל מרכז דתי בעל חשיבות היסטורית רבה.

בסוף המאה ה-19 ותחילת המאה ה-20 היה האזור מקום לסכסוך לאומי, בין התנועה הציונית ל תנועה הלאומית הפלסטינית. כיום, למעט רצועת עזה, כל שטחה של הארץ, שהיה לפני קום המדינה תחת שלטון המנדט הבריטי, נשלט על ידי מדינת ישראל. גבולותיה של ישראל מוכרים בינלאומית כ קו הירוק. יהודה ושומרון, השוכנים בליבה של הארץ, מוחזקים צבאית על ידי ישראל מאז מלחמת ששת הימים, ומיושבים חלקית בישראלים ש התנחלו באזור. המחלוקת על מעמדו של שטח זה מהווה את אחד מנושאי הליבה של הסכסוך הישראלי-פלסטיני.

השם המקובל בלשונות אחרות לאזור הגאוגרפי המכונה בעברית "ארץ ישראל" הוא פלשתינה (על גרסאותיו בשפות השונות). אף בעברית, השם הרשמי שנתנה בריטניה לשטח המנדט הבריטי, שכלל בעיקר שטחים מארץ ישראל, היה "פַּלֶשְׂתִינָה (א"י)", וכיום בפי ה ערבים הוא מכונה "פלסטין". בפי נוצרים מקובל לכנות את הארץ גם בשם " הארץ המובטחת" ו"הארץ הקדושה" ואצל היהודים מקובל לכנותה בשם "ארץ הקודש". כינויים אלה קיימים כמעט בכל השפות שבהן מדברים נוצרים או יהודים בהתייחס לארץ ישראל.

ב תורה נקראת ארץ ישראל בדרך כלל בשם ארץ כנען, על שם כנען בנו של חם בן נח, שעל פי המבואר ב פרשת נח, בניו ישבו בארץ זו עד כיבושה בידי עם ישראל בהובלת יהושע בן נון בראשית תקופת ההתנחלות. ע"פ המחקר, בטרם כבשו הכנענים את הארץ שימשו בה או בחלקים ממנה, שמות אחרים בהתאם לישויות ששלטו עליה בכל תקופה.

פירוש אפשרי נוסף למקור השם " כנען" הוא גוון אדום מסוג " ארגמן", שכן באותה תקופה נודעו תושבי המקום בהפקה ומסחר של צבע זה אותו ייצרו מחלזון ממין ארגמון קהה קוצים שנמצא בחופי הארץ, ולפיכך ייתכן ונגזר גם שמם של העמים שישבו בה באותה עת בשם "הכנענים". השם כנען מופיע אצל המצרים כשם חבל הארץ שנשלט על ידם ב תקופת הברונזה המאוחרת.

לאחר כיבוש ארץ כנען בידי בני ישראל בהנהגת יהושע בן נון, נקרא חבל הארץ שבשליטת בני ישראל "ארץ בני ישראל". בספר שמואל נקראת הארץ לראשונה "ארץ ישראל". השם "ישראל" עצמו הוא קדום מאוד, ומופיע, מלבד ב מקרא, גם ב אַסְטֵלה מצרית שמתארת את ניצחונותיו של פרעה מרנפתח (" מצבת ישראל") משנת 1230 לפנה"ס (על פי התארוך המקובל). באסטלה זו מופיעים שמות של אזורים ויישובים קדומים בארץ ישראל, אולם השם "ישראל" עצמו מופיע בה כשמו של עם ולא כשם של ארץ או של אזור גאוגרפי.

לאחר ש נחלקה ממלכת ישראל המאוחדת, עליה מלכו דוד ו שלמה, לשתי מלכויות נפרדות, ציין השם "ישראל" רק את תחומי מלכות אפרים (הצפונית), ואילו תחומה של מלכות בית דוד (הדרומית) נקרא "יהודה" על שם השבט המרכזי בה. במשך הזמן, כמו למשל בתקופת גלות בבל, חזר לשמש השם "ארץ ישראל" (או "הר/אדמת ישראל" וכיוצא בזה) כשם כללי לכל הארץ, בעוד שטחה ההיסטורי של ממלכת יהודה (למשל בתקופת שיבת ציון) עדיין כונה "יהודה".

ב תקופה הפרסית, לאחר הכרזת כורש שאִפשרה ליהודים לשוב לארץ ישראל מגלות בבל, התקיימה בארץ ישראל אוטונומיה יהודית בשם " יהוד מדינתא" (מדינת יהודה, ב ארמית), שהייתה יחידה מנהלית עצמאית, אשר הנפיקה מטבעות קטנים עם האותיות "יהֻד". ראשית ההתיישבות היהודית בארץ בימי שיבת ציון התרכזה בשטח ממלכת יהודה הקדומה, וגם מוצאם של רוב השבים מגלות בבל היה משבט יהודה, על כן כונו מחדשי ההתיישבות בארץ 'יהודים', והאוטונומיה שלהם 'מדינת יהודה'.

ב תקופה ההלניסטית לא הייתה הארץ יחידה מוגדרת מבחינה מדינית-מנהלית או בתודעה של תושביה הלא-יהודים, אלא חלק בלתי נפרד בתוך גופים כוללים יותר. ב ספר מקבים מ תקופת החשמונאים נעשה שימוש רב בשם "ארץ יהודה", המתייחס לטריטוריה בה התקיים ריכוזו הגדול של היישוב היהודי בארץ ישראל, וזאת בנפרד מ"ארץ הגליל" למשל. אולם עם כינונה של מדינת "יהודה" החשמונאית והתפשטותה על פני ארץ ישראל כולה, הפך השם יהודה לשמה הרשמי של הארץ. גם ב תקופה הרומית נקראה הארץ, כמו גם ממלכת הורדוס וה פרובינקיה שהוקמה אחריה, בשם "יהודה" (ב לטינית: Iudae). לפעמים נעשתה הבחנה בין "יהודה" בדרום הארץ, לבין "הגליל" בצפון הארץ, כך שתושבי הדרום כונו "יהודים" ותושבי הצפון "גליליים". אולם השם "יהודה" כשמה של הארץ כולה נותר כך עד לתחילת המאה ה-2 לספירה.

השם פלשׂתינה (Palaestina), שנעשה מקובל מאוד בשפות זרות, מופיע לראשונה אצל ההיסטוריון היווני הרודוטוס, שחי במאה ה-5 לפנה"ס. שם זה הוא גלגול של השם העתיק " פלשת" (או "ארץ פלשתים"), שמופיע ב מקרא ובמקורות מצריים, ושהתייחס בדרך-כלל רק לאזור ה חוף הדרומי, אך לעיתים נקראה הארץ כולה כך היות שבמספר תקופות היה השלטון בארץ פלשתי, כפי שניתן ללמוד מכמה עדויות מקראיות. הרודוטוס כינה את ארץ ישראל בשם "סוריה הפלשׂתינאית", וראה אותה כחלק מאזור גדול יותר שאותו כינה "סוריה", ואשר כלל את ה לבנט ואת מסופוטמיה. השם סוריה עצמו הוא ככל הנראה גלגול יווני של השם אשור.

השם שבו השתמש הרודוטוס נזכר גם אצל אריסטו ומופיע בספרות ה הלניסטית בהתייחס לחופה הדרום-מערבי של הארץ. המשוררים הרומיים טיבולוס ו אובידיוס היו הראשונים שהשתמשו בו ב ספרות הלטינית. ב מאה ה-1 לספירה, הסופרים היהודים פילון ו יוסף בן מתתיהו כבר השתמשו בחיבוריהם ביוונית בשם "פלשתינה" או "סוריה-פלשתינה" כדי לציין את ארץ ישראל כולה, לצורך הבחנה נוחה בין "יהודה", שמה הרשמי של הארץ בתקופתם, לבין חבל יהודה גופא. אולם השם "פלשתינה" הפך רשמי באימפריה הרומית רק ב מאה ה-2 לספירה, כש פרובינקיית יהודה בוטלה בידי הקיסר אדריאנוס, בעקבות מרד בר כוכבא, ותחתיה הוקמה הפרובינקיה של "סוריה הפלשׂתינאית", או בקיצור "פלשתינה".

ב תקופה הביזנטית חולקה הארץ לשלושה מחוזות: פלשתינה פרימה, סקונדה ו טרטיה (הראשונה, השנייה והשלישית). בספרי המשנה ו התלמוד (שנערכו בתקופה הרומית-ביזנטית) לעומת זאת, הרבו להשתמש בשם "ארץ ישראל". השימוש בשם זה נפוץ ביותר בכל ספרות ההלכה ואגדות חז"ל, המדרשים, הפרשנויות, התפילות והפיוטים.

לאחר הכיבוש הערבי, נשמרה החלוקה המנהלית הביזנטית ושטחה של "פלשתינה פרימה" הפך ל"ג'ונד פלסטין", כלומר: המחוז הצבאי של פלסטין. במרוצת המאות ה-12 וה-13 נזנח המונח "פלסטין" כשמו של המחוז. המחוז המשיך להתקיים עד הפלישה המונגולית במאה ה-13, ותחת שלטון הממלוכים נתחלק שטחו למספר מחוזות. בשלהי התקופה העות'מאנית, החלו משכילים "מתמערבים" מבין ערביי ארץ ישראל (במיוחד נוצרים-אורתודוקסים) להשתמש בשם "פלסטין", ובשנת 1911 אף נוסד עיתון בשם זה. בתהליך גיבוש הזהות ה פלסטינית שלהם, אימצו בסופו של דבר ערביי ארץ ישראל את השם "פלסטין" כשמה של הארץ.

שלטון המנדט הבריטי, שהוקם בארץ ב שנות ה-20 של המאה ה-20, הכיר ב עברית כאחת השפות הרשמיות, אך עמד על כך ששם הטריטוריה שתחת המנדט יהיה "פלשתינה". היישוב העברי בארץ התנגד לכך בתוקף, ודרש ששם הארץ בעברית יהיה "ארץ ישראל". הפשרה שהושגה בסופו של דבר הייתה, ששם ארץ המנדט ייכתב בעברית "פלשתינה (א"י)". ותושבי הארץ היהודים והערבים נקראו על ידם: "פלשתינאים".

בהקשר הדתי, בשל היותה קדושה לשלוש הדתות ה אברהמיות - ה יהדות, ה נצרות וה אסלאם, נקראת ארץ ישראל פעמים רבות גם בשם ייחודי: "הארץ הקדושה" - ב לטינית: Terra Sancta, בערבית: الديار المقدّسة ("א-דיאר אל-מוקדסה"; ב קוראן: الْأَرْضَ الْمُقَدَّسَةَ), באנגלית: The Holy Land (וגם: "הארץ המובטחת" - The Promised Land), ואילו אצל היהודים מקובל לכנותה בשם "ארץ הקודש", או לרוב בקיצור: "הארץ", כאשר כל מקום אחר בעולם נקרא בהתאם - חוצה-לארץ.

ערך מורחב - היסטוריה של ארץ ישראל

לפני כ-15,000 שנים, בסוף התקופה האפיפלאוליתית, הופיעו בארץ ישראל כפרי הקבע הראשונים של התרבות הנאטופית. מיד לאחר מכן, ב תקופה הנאוליתית, הייתה ארץ ישראל מהאזורים הראשונים בעולם בהם הופיעה חקלאות. בה תורבתו ה חיטה כ-10000 שנה לפני זמננו, ועץ ה זית לפני כ-6000 שנה. הערים הראשונות ב תקופת הברונזה הקדומה (האלף השלישי לפנה"ס) היו קטנות יחסית וגודלן לא עלה על כמה עשרות דונם. עם הזמן התפתחו הערים הקטנות ליישובים גדולים ואף שידעו עליות ומורדות, נוצרו בה בסופו של דבר ערי מדינה משגשגות בעלות קשרי מסחר עם הסהר הפורה, מצרים ואזורים אחרים.

תחומי ארץ ישראל

ערכים מורחבים - הארץ המובטחת, ארץ ישראל השלמה

תחומי ארץ ישראל כוללים באופן גס את בקע ים-המלח ( בקעת הירדן ו הערבה) ואת רצועות ההרים משני עבריו, מזרחה עד למדבר הסורי-ערבי ומערבה עד ל ים התיכון. בתחומים אלה כלולים בארץ זו במזרח האזורים הבאים: אדום, מואב, עמון, גלעד וגולן; ובמערב - נגב, יהודה, שומרון וגליל.

תחומי ארץ ישראל נדונים מהיבטים שונים במדעים שונים - כגון גאוגרפיה פיזית, ביו-גאוגרפיה, היסטוריה מדינית - ובכל אחד מהם מותווים גבולות מעט שונים. יתרה מזו: גם בתחומי מדע אחד ייתכנו תחומים שונים, בהתאם לקריטריונים שונים: לפי ימי דוד או ימי יאשיהו, ינאי או רבי עקיבא; לפי תפוצת אלונים או צבאים; לפי כמויות משקעים או קווי נוף; לפי הגדרותיו של חוקר זה או אחר.

במהלך תולדות האזור קמו בשטח ארץ ישראל בזו אחר זו מדינות שונות, אשר גבולותיהן המדויקים נבדלו במידה רבה אלה מאלה. התנ"ך מתאר שתי ממלכות עבריות - אפרים ויהודה, או ממלכת ישראל ו ממלכת יהודה, שהתפצלו מ ממלכת ישראל המאוחדת אחרי מותו של שלמה המלך. בתקופת ממלכת ה חשמונאים השתרעה ממלכת יהודה על רוב שטח ארץ ישראל. ברוב התקופות שלאחר מותו של המלך הורדוס (4 לפני הספירה) ועד לתקופת המנדט הבריטי (החל משנות ה-20 של המאה ה-20), הייתה ארץ ישראל חלק של מדינות או אימפריות שהשתרעו על שטחים נרחבים יותר - לעיתים כמחוז בפני עצמו, ולעיתים מחולקת על פני כמה מחוזות. יוצא דופן בולט הוא ממלכת ירושלים ה צלבנית שהתקיימה בארץ ישראל במאה ה-11.

שדרת ההר המערבית, ובמיוחד הרי יהודה ושומרון, היו בדרך-כלל הגרעין של המדינות שקמו בארץ ישראל, ולעיתים נכללה בהן גם שדרת ההר המזרחית, במיוחד מואב וגלעד. לגבי הגבולות המפורטים בדרום ובצפון יש שינויים גדולים מאוד מתקופה לתקופה. נקודות צפוניות ודרומיות, כגון נהריה או אילת, היו בתקופות רבות מחוץ לתחומי המדינה שקמה בארץ ישראל; זאת בניגוד ל ירושלים, בית לחם, שכם ו שומרון, למשל, שהיו ברוב התקופות בבחינת ליבה של המדינה שקמה בארץ ישראל. בכמה תקופות היה מרכז המדינה (הפלשתית, הצלבנית) באזור החוף, בעוד ששדרת ההר המערבית הייתה בשולי המדינה או אף בידי מדינה אחרת, עוינת. כיום נמצאת רובה של ארץ ישראל המזרחית ( עבר הירדן) בשטח ממלכת ירדן, ואילו ארץ ישראל המערבית מחולקת בין שטחה הריבוני של מדינת ישראל לבין שטחי יהודה ושומרון ו רצועת עזה, הנתונים להסדרי שלטון מיוחדים.

חלוקת שטחי ארץ ישראל כיום (כל המספרים מעוגלים):

עבר הירדן המזרחי מדרום לירמוך - כפי שהגדיר מנדט חבר הלאומים - 1922, (שטח המנדט הבריטי לשעבר) - כ-50,000 קמ"ר. רובם בשטח ממלכת ירדן, ששטחה כ-70,000 קמ"ר, והיתרה בשטח סוריה.

עבר הירדן המערבי - כפי שהגדיר מנדט חבר הלאומים, (שטח המנדט הבריטי לשעבר) - כ-27,000 קמ"ר. מתוכם כ-21,000 קמ"ר בריבונות מדינת ישראל, כ-800 קמ"ר בגליל העליון הלבנוני[ והיתר מוחזק על ידי צה"ל (מאז מלחמת ששת הימים) או על ידי הרשות הפלסטינית (שהוקמה ב-1994). הריבונות על חלק זה נמצאת במחלוקת בין ישראל לפלסטינים.

עבר הירדן המזרחי מצפון לירמוך - כפי שהגדיר מנדט חבר הלאומים, (שטח המנדט הצרפתי לשעבר) - כ-8,500 קמ"ר, רובם בשטח סוריה. כ-1,200 קמ"ר מתוכם נכבשו על ידי מדינת ישראל במלחמת ששת הימים, וסופחו בחוק רמת הגולן-1981. עתידם שנוי במחלוקת. (ראו רמת הגולן)

נופי ארץ ישראל

למעלה: שומרון והגליל
למטה: הרי יהודה והנגב

ערך מורחב - גאוגרפיה של ארץ ישראל

ארץ ישראל מוגדרת מבחינה גאוגרפית כחלקו הדרומי של ה לבנט. הלבנט (Levant, "מזרח" ב צרפתית) הוא רצועה יבשתית המשתרעת מצפון לדרום לחופו המזרחי של הים התיכון.

במזרחה ובדרומה מוגבלת הארץ על ידי המדבר הסורי-ערבי; בצפון היא גובלת ב סוריה ( לבנון כלולה לעניין זה בסוריה); במערב גובלת ב ים התיכון ובמדבר סיני.

במרכזה של ארץ ישראל עובר לכל אורכה השבר הסורי אפריקני (בקע ים המלח, בקעת הירדן ו הערבה), החוצה אותה לשני חלקים סימטריים במידת-מה: עבר הירדן המערבי (היא גם "ארץ ישראל במובנה המצומצם") ועבר הירדן המזרחי. רוב ה נחלים בארץ ישראל המערבית זורמים משדרת ההר מערבה לים התיכון (ניקוז מערבי), או מזרחה לבקעת הירדן או לערבה (ניקוז מזרחי).

ארץ ישראל הוא מונח מתחומי ה גאוגרפיה, הגאוגרפיה ההיסטורית והמדיניות. תחומי ארץ ישראל אינם חופפים את תחומי מדינת ישראל. ה היסטוריה של ארץ ישראל רצופה מלחמות וחילופי שלטון, שבעקבותיהם הוגדרו מחדש פעמים רבות גבולותיהן של המדינות ששכנו בה. חלוקת השטח הגאוגרפי למדינות וטריטוריות מתבססת במידה רבה על הסכמים בין האימפריה העות'מאנית ל בריטניה (1906), על הסכם סייקס-פיקו בין צרפת ל בריטניה (1916) שאושר ב וועידת סן רמו (1920), על הסכמי רודוס (1949) ועל קווי הפסקת האש לאחר מלחמת ששת הימים (1967).

מקור המים המתוקים העיקרי של ארץ ישראל הוא ים כנרת הנמצא בצפון, ב בקעת הירדן, מערבית ל רמת הגולן ובקצה המזרחי של הגליל. הכנרת ניזונה ממספר רב של נחלים ובעיקר מ נהר הירדן שגם מנקז מים ממנה ל ים המלח, הנמצא בבקעת הירדן בדרום.

אסונות הטבע העיקריים שעלולים לפקוד את הארץ הם בצורות ו רעידות אדמה.

משק ה מים של ארץ ישראל תלוי במידה רבה במי גשמים. מאגרי המים המתוקים מועטים (העיקרי שבהם הוא הכנרת), ואף הם תלויים כמעט לגמרי במים שמקורם במשקעים כגון גשמים ו שלגים. ארץ ישראל נמצאת בשולי אזור ה אקלים הים תיכוני, על סף חגורת המדבריות, ולפיכך גשמים משמעותיים יורדים בה רק בשיא ה חורף (נובמבר-מרץ). בצורת, כלומר חורף שבו הגשמים מועטים במיוחד, אינה תופעה נדירה, והיא עלולה לגרום למחסור חמור ב מי שתייה ובנזק לגידולים חקלאיים.

ארץ ישראל נמצאת במוקד של פעילות טקטונית. סימנים בולטים לפעילות זאת הם השבר הסורי אפריקאי ו הרי געש (רובם כבויים) ברמת הגולן ובאיים באגן המזרחי של הים התיכון. לפיכך ארץ ישראל מועדת לרעידות אדמה, ואף לגלי צונאמי (במקרה שרעידת האדמה מתרחשת בלב הים התיכון). רעידות אדמה חמורות מתרחשות בארץ מדי כמה עשורים. יש עדויות לגלי צונאמי שפקדו את הארץ בתקופות קדומות, אולם לא בעת האחרונה.

על אף הטמפרטורה הגבוהה של מימי הים התיכון בתקופת ה קיץ, לא נוצרות סופות טרופיות מול חופי הארץ, זאת בשל לחץ האוויר הגבוה ששורר באזור בתקופת הקיץ.

הצפות ומפולות בוץ אפשריות רק בשיא החורף, והן נדירות ברוב חלקי הארץ, למעט אזורי הערבה ו מדבר יהודה. באזורים אלה כמות המשקעים נמוכה, אולם הם יורדים בבת-אחת וגורמים הצפות ומפולות ב וואדיות.

ערך מורחב - אקלים ארץ ישראל

אקלימה של ארץ ישראל הוא מגוון (יחסית לשטח שעליו היא נמצאת) ונחלק לשלושה אזורים:

אקלים ים תיכוני - רוב חלקה המרכזי והצפוני של ארץ ישראל נמצאים באזור של האקלים. האקלים הים תיכוני מאופיין בקיץ חם ודל במשקעים, עונות מעבר הפכפכות וחורף גשום (לעיתים אף מושלג) וקר. באזורי האקלים הים תיכוני יורדים יותר מ-400 מ"מ של משקעים בשנה.

אקלים ערבתי - האקלים הערבתי הוא מעין אקלים מעבר בין האקלים הים תיכוני לבין האקלים המדברי. אי אפשר להגדיר במדויק היכן עובר הגבול בין סוגי האקלים, מפני שהשוני בין שנה לשנה בכמות המשקעים באזורי האקלים הערבתי הוא גדול מאוד. באר שבע לדוגמה, נמצאת באזור של אקלים ערבתי. באזורי האקלים הערבתי יורדים בין 200 ל-400 מ"מ של משקעים בשנה.

אקלים מדברי - רוב דרום הארץ נמצא באזור של אקלים מדברי ומהווה חלק מרצועת המדבריות הסובטרופיים העולמית. זהו אזור צחיח ודל במשקעים במשך כל השנה, ולא יורדים בו יותר מ-200 מ"מ של משקעים במהלך השנה.

ישנם המחשיבים את הר החרמון כנהנה מאקלים אחר: "אקלים הרים רמים", מפני שכמות המשקעים בו היא גדולה מאוד והוא מכוסה מעטה שלג במשך רוב ימות החורף.

נהוג לחלק את השנה ל-4 עונות, אולם מבחינה מטאורולוגית ארץ ישראל, כמו שאר אגן הים התיכון, מתאפיינת בשתי עונות עיקריות - עונה קרירה וגשומה ועונה חמה ויבשה. בין שתי העונות האלה שוררות עונות מעבר קצרות שמתאפיינות בשינויים קיצוניים במזג האוויר ובתופעות מטאורולוגיות ייחודיות כגון שרב.

החי והצומח של ארץ ישראל

ערך מורחב - צמחיית ארץ ישראל

צמחיית ארץ ישראל ובלשון מדעית פלורה פלשתינה (Flora Palaestina) כוללת כ-2,600 מינים של ה צומח, הפזורים בין 130 משפחות, וזאת מחוץ לצמחי התרבות שהאדם מגדל אותם. יש המונים את מספר המינים ב-2,800. מבין הצמחים הללו 264 הוגדרו כ צמחים מוגנים על פי חוק. הצומח בארץ מתאפיין בגיוון רב עקב ריבוי אזורי ה אקלים השונים של ארץ ישראל. החל מ האזור האירנו-טורני המאפיין את צפון ישראל וכלה באקלים המדברי של הנגב. צורות הצומח הנפוצות בארץ ישראל הם החורש הים-תיכוני, ה בתה וה גריגה. העצים האופייניים לארץ ישראל הם ה זית, ה אלון, ה אלה, ה תאנה, ה חרוב וה שיטה. בארץ ישראל מספר עצים עתיקים, שנשמרו הודות ל פולחן מקומות וקברים קדושים וכן חקלאות מצד תושבי הארץ לאורך ההיסטוריה. עם הקמת מדינת ישראל החלה קרן קיימת לישראל בנטיעת יערות רבים, רובם הם יערות מחטניים.

בארץ ישראל פרחים רבים, כאשר האהובים והידועים ביותר ביניהם הם כלנית מצויה‏, רקפת מצויה, אירוסי ההיכל, צבעוני, נרקיס, תורמוס ההרים ו שושן צחור - כולם צמחים מוגנים בישראל. לצידם פורחים בשפע גם חרציות, סביונים, לוטם, פרג אגסני, חרדל השדה, פשתה שעירה, מרגנית השדה ומספר מינים פולשים בהם החמציץ הנטוי, לנטנה ססגונית ו טיונית החולות.

ערך מורחב - החי של ארץ ישראל

עולם החי בארץ ישראל עשיר כמו עולם הצומח על אף שטחה המצומצם של הארץ. לחי המגוון שתי סיבות:

מיקומה של ארץ ישראל הנמצאת בין האזור הממוזג מצפון לה ובין האזור הטרופי והמדברי מדרום לה, כן הארץ גובלת במערב עם הים התיכון ובמזרח עם המדבר. מכל האזורים האלו השתלבו בעלי חיים רבים בארץ. גיוון זה בארץ אפשר את ההתפתחות של בעלי חיים רבים.

במהלך עשרות מילוני שנים השתנה אקלים הארץ פעמים רבות, וכך השתלבו בארץ גם בעלי חיים מאזורים רחוקים וקרובים.

ישראל נמצאת על נתיב ה נדידה של עופות רבים, בהם עגורים, חסידות, שקנאים ומיני ברווזים. רבים מהם עוצרים בישראל לנוח ולאכול, בעיקר ליד מקווי מים כמו אגמון חולה. מסיבה זו הפכה ישראל ליעד צפרות עולמי חשוב. הציפור הלאומית של ישראל היא ה דוכיפת. בארץ התרבו מינים פולשים, בעיקר עורב אפור, מיינה מצויה ו דררת קרמר, הפוגעים באוכלוסיית העופות המקומית וב חקלאות עקב אופיים האגרסיבי.

מספר רב של מינים נכחדו או שנמצאים על סף הכחדה בגלל הרס בית גידול; דוגמאות לכך: ייבוש החולה, כריית חול על חופי ישראל (המפריעה לצבים להטיל ביצים) ובניית ערים, כפרים וקיבוצים למיניהם. כמו כן, בעלי החיים נעלמים גם מסיבות אחרות: ציד בלתי חוקי, סחר, והשתלטות של מינים פולשניים אשר לא אמורים להיות בארץ וברחו מגני חיות ומחזיקי סחר בלתי חוקי. מינים אלה דוחקים את שאר המינים לצד; חלקם אוכלים אותם, פוצעים אותם או נושכים אותם (דוגמת ה נוטריה), את חלקם מהססים לאכול מאי ידיעה, וחלקם פשוט אוכלים על חשבון מינים אחרים. בנובמבר 2011 נתגלתה מחדש הצפרדע עגלשון שחור גחון, שנכחדה בעת ייבוש החולה. מינים רבים (כגון אריות או דובים) נכחדו מארץ ישראל וזאת בעיקר כתוצאה מציד לא מבוקר או אובדן שטחי מחיה.

ארץ ישראל ביהדות

ערכים מורחבים - ארץ ישראל (יהדות), מצוות יישוב ארץ ישראל, מצוות התלויות בארץ

ב תורה ארץ ישראל מוזכרת כמה פעמים בכינוי: " הארץ הטובה", וכן בשם: "ארץ זבת חלב ודבש". עוד נכתב בתורה על ארץ ישראל:

כי ה' אלוהיך מביאך אל ארץ טובה ארץ נחלי מים עיינות ותהומות יוצאים בבקעה ובהר: ארץ חיטה ושעורה וגפן ותאנה ורימון, ארץ זית שמן, ו דבש: ארץ אשר לא במסכנות תאכל בה לחם, לא תחסר כל בה, ארץ אשר אבניה ברזל, ומהרריה תחצוב נחושת

ההבטחה של ארץ ישראל לעם ישראל היא מוטיב חוזר בתורה. מצוות רבות מבין תרי"ג מצוות מתקיימות אך ורק בארץ ישראל ( מצוות התלויות בארץ), כגון: ביכורים, שתי הלחם, שמיטה, תרומות ומעשרות, ועוד. מ התורה, הן חלות רק כשעם ישראל בכללו יושב בארץ וכל שבט בנחלתו. לדעת ה רמב"ן, יישוב הארץ היא אף מצוות עשה בפני עצמה. ישנה דעה שמצווה זו אינה נוהגת בזמן הגלות, אולם זיקת העם היהודי לארץ נשמרה אף בהיותו מפוזר בתפוצות, ובאה לידי ביטוי ב תפילות שבהן מוזכרות ארץ ישראל ו ירושלים פעמים רבות.

קישורים חיצוניים

שמעון שמיר, איך מבלבלת התקשורת הישראלית בין פלשתינאים לפלסטינים ומדוע זה חשוב, העין השביעית, 1 במרץ 2005

שלום רוזנברג, ‏הזיקה לארץ ישראל בהגות היהודית - מאבק השקפות, קתדרה 4, יולי 1977

מפת "חלוקת ארץ ישראל לגבולותיה", המאה ה-19, משאב הוראה מתוך אתר חינוך של הספרייה הלאומית

יוסף סדן, ‏שלושה מקורות חדשים מספרות שבחי ארץ-הקודש בערבית במאות הט"ז-הי"ז , קתדרה 11, אפריל 1979

מאמרים בנושא ארץ ישראל מכתבי עת של בית המדרש הדתי לאומי, מאתר "אסיף".

ארצ'יבלד וייוול, ‏הטופוגרפיה של שדה-המלחמה הארץ ישראלי, מערכות גיליונות 2-3, יולי 1940

מודעה של הרב צבי יהודה הכהן קוק בעניין בעלותנו על ארץ ישראל, שעור מפי הרב אורי שרקי, מתוך אתר מכון מאיר.

מן המקורות על ארץ ישראל, באתר "סנונית"

ארץ ישראל היא 'ארץ העדן', הרב יאיר וייץ, באתר ישיבת הר ברכה

שיעורים, באתר "ישיבה"

שאלות ותשובות, באתר "ישיבה"

תצלומי אוויר של ארץ ישראל 1917-1919, המרכז למדיה דיגיטלית, ספריית יונס וסוראיה נזריאן, אוניברסיטת חיפה.

אתר תמונות היסטוריות של ארץ ישראל, ספריית יונס וסוראיה נזריאן, אוניברסיטת חיפה.

קדושת ארץ ישראל, לקט מקורות אתר דעת.

אתר ארץ ישראל, ספרים העוסקים במעלתה ושבחה של ארץ ישראל.

ארץ ישראל, מרכז מידע מקוון להיסטוריה וגאוגרפיה של הארץ. מפות, איורים, מאמרים וספרים עתיקים העוסקים בארץ-ישראל ומסמכים מתקופת ראשית הציונות

הערות שוליים

# data[].attributes.attachment_link.description
ארץ ישראל (הנקראת בלשונות לועזיות Palestina, פַּלֵשְׂתִינַה. וב ערבית فلسطين, בתעתיק ל עברית: פלסטין) היא חבל ארץ הנמצא בדרום-מערב יבשת אסיה, ב אגן הים התיכון ובחלק של המזרח התיכון המכונה לבנט. כיום בשטחי מדינות ישראל, ירדן, לבנון ו סוריה, ויש המרחיבים את ההגדרה גם לחלקים נוספים הנשלטים כיום על ידי מצרים, עיראק ו סעודיה.

# data[].attributes.headline
מיקה לוי - שלכת<

# data[].attributes.body
מיקה לוי - שלכת

# data[].attributes.headline
 נויה-צפורים נודדות

# data[].attributes.subject
 נויה-צפורים נודדות

# data[].attributes.body
נדידת עופות היא תופעה זואולוגית , המתרחשת בעיקר ב עונות המעבר , כאשר מיני עופות רבים נודדים , עם התקרב ה חורף , מאתרי ה קינון שלהם למעונות-חורף באזורים חמים יותר, ושבים, עם התקרב ה קיץ , לאתרי הקינון שלהם. נודדים בין העופות אירופה ו אפריקה זמני , בין אמריקה הצפונית ו אמריקה הדרומית ואף בין ה קטבים . ה עופות הנודדים מאירופה עוברים ברובם דרך ארץ ישראל , אף שוהים בה לילה אחד או יותר, ומיעוטם, כמו ה שלווים , חוצים את הים התיכון ונוחתים בחופה הצפוני של אפריקה

# data[].attributes.headline
עינב עלי שלכת

# data[].attributes.subject
עינב עלי שלכת

# data[].attributes.body
בסתיו, כשיורדת הטמפרטורה ונעשה פחות חם מהקיץ, מתקצרים הימים ועלי העצים לא מקבלים מספיק אור כדי לבצע את תהליך הפוטוסינתזה שחשוב לבריאותם. משום כך לא מצליחים העצים לייצר כלורופיל בעליהם וזה גורם לעלים להצהיב ולהאדים ואז לנשור. זוהי השלכת שמוכרת לנו משום שהעצים מתרוקנים מרוב העלים ומסביבם יש המון עלי שלכת מפוזרים.

# data[].attributes.headline
משימת מבשרי הסתיו

# data[].attributes.subject
משימת מבשרי הסתיו

# data[].attributes.body
צפו בסרטון שלפניכם.
א. כתבו במחברתכם לפחות חמישה מאפיינים שמופיעים בסרטון ומבשרים על בואו של הסתיו.
ב.משימה   :1- פתחו פתקית על ידי לחיצה  כפולה על העכבר,  2 - כתבו בה את שמכם   3-כתבו מאפיין1 על בוא הסתו.(מידע,תמונה, סרטון)
עבודה נעימה !

# data[].attributes.attachment_link.authors[].name
דורית קצב גילעד

# data[].attributes.attachment_link.title
סימנים של סתיו