# data[].attributes.attachment_link.readable_text
I Hillerstorp i Småland har man därför infört ordningsregler som förbjuder både filmning och att ta kort i skolan.

När klass 9A på Hillerstorpsskolan ska ha matte, börjar eleverna med att lämna sina mobiltelefoner i en svart plastkorg framme på katedern. När lektionen är slut får man hämta den igen. Rutinen infördes i höstas, och de flesta på högstadiet respekterar bestämmelsen.

Har blivit lugnare

- Det har blivit mycket lugnare under lektionerna nu, för man behöver inte kolla mobilen hela tiden. Förut skrev man till kompisar och höll på med snapchat. Nu är det strängare, och det är mycket lättare att koncentrera sig, säger Nina Carlsson i klass 9A.

Någon klasskompis opponerar sig, men de allra flesta håller med och tycker att det är bra med mobilförbudet under lektionerna. Och sedan förra veckan har man även infört en ny ordningregel som säger att man inte får filma eller ta kort under hela skoldagen.

Kan direktsända

- Det är väl bra på sätt och vis, men det är lite för hårt. Man borde få filma så länge den som blir filmad går med på det, tycker Gustav Malm.

Med mobilappar som till exempel Periscope, där vem som helst kan direktsända från sin smartphone, har det förekommit kränkningar när elever smygfilmar på lektionerna. Flera skolor i Sverige har skickat hem lappar till föräldrar och uppmanat dem att samtala med sina barn om appen.

I rubrikerna för sändningarna lockar någon med att strippa, andra hotar att slå någon eller utlösa brandlarmet på skolan, bara de får ett visst antal tittare. Nedsättande kommentarer om personerna man smygfilmar är också vanliga. I Hillerstorp reagerade skolan redan efter första gången de blivit uppmärksammade på en kränkning.

Röstade om filmningsförbud

- Vi hade en periscope-incident här på högstadiet. Inga allvarliga saker, men vi kände att vi behövde göra något seriöst här på vår skola för att elever och lärare inte ska känna sig kränkta.

I skollagen finns inget som reglerar mobilanvändandet under skoltid. Däremot ska rektorn på varje skola tillsammans med elverna arbeta fram ordningsregler för att få en bra studiemiljö. På Hillerstorpsskolan diskuterade man i klasserna hur elever och lärare känt obehag över att inte veta när de filmas, och vem som tittar. Efteråt hade man en sluten omröstning, och sedan en vecka tillbaka råder filmningsförbud under hela skoldagen.

Inget straff

- Det har nästan inte varit några klagomål. Jag tror att de flesta förstår varför vi har gjort det, säger rektor Annie Fredriksen.

Något straff finns egentligen inte om man bryter mot förbudet. Rektorn jämför att det är en ordningsregel som står i samma protokoll som mössförbud och att man inte får äta godis på lektionerna.

- Om man skulle filma eller ta kort ändå, så kommer man få ha ett samtal och så får man resonera kring hur eleven tänkte och försöka få eleven att respektera de ordningsregler vi satt upp tillsammans, säger Annie Fredriksen.När klass 9A på Hillerstorpsskolan ska ha matte, börjar eleverna med att lämna sina mobiltelefoner i en svart plastkorg framme på katedern. När lektionen är slut får man hämta den igen. Rutinen infördes i höstas, och de flesta på högstadiet respekterar bestämmelsen.

# data[].attributes.attachment_link.title
Mobilförbud i klassen - när eleverna får välja

# data[].attributes.attachment_link.description
I Hillerstorp i Småland har man därför infört ordningsregler som förbjuder både filmning och att ta kort i skolan. När klass 9A på Hillerstorpsskolan ska ha matte, börjar eleverna med att lämna sina mobiltelefoner i en svart plastkorg framme på katedern. När lektionen är slut får man hämta den igen.

# data[].attributes.body
Hej Linda och Madde, var är ni?

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Uppmärksamhet och snabb kontakt med omvärlden är det som lockar med appen Periscope. Det förklarar 13-åriga flickor på Furutorpskolan i Vinslöv för Aftonbladet.

- Om man är uttråkade eller känner sig ensam kan man gå in och se vad andra gör. Det är roligt, säger Louise Olsson, 13 år.

Appen Periscope är ett vanligt socialt verktyg bland en del barn och ungdomar på Furutorpskolan i Vinslöv. Appen används som förströelse. Med ett enkel inloggning får barnet upp en karta där hen kan se vilka andra som sänder live i närheten.

- Vi brukar använda den på helger. Jag och några kompisar kan sitta hos mig och berättar vad vi gör. Och så tittar folk och skriver kommentarer, säger Erika Andersson, 13 år.

Vem som helst kan titta

För det mesta kommunicerar barnen med kompisar - men vem som helst kan öppna livesändningen och kommentera. Då är det vanligt med kommentarer kring utseende.

- Någon kan skriva att du är snygg eller så skriver de något olämpligt. Om jag får en kommentar med något olämpligt så blockerar jag den användaren, säger Louise Olsson, 13 år.

Hennes föräldrar har gett henne tillåtelse att använda appen på två villkor - hon ska inte gå med på att göra något som en tittare begär och inte heller berätta vart hon befinner sig.

Vill att tjejer ska klä av sig

När flickorna får kommentarer från okända handlar det ofta om utseende. Vissa går också så långt att de vill att tjejen ska klä av sig inför kameran. Det är inget som de fyra tjejerna som Aftonbladet pratat med skulle gå med på.

- Alla som kommer med olämpliga kommentarer av något slag blockerar man, säger Louise Olsson.

"Vill ha uppmärksamhet"

Idag tittar de fyra tjejerna på en livesändning från en jämnårig kille. Han filmar sig själv liggande i sin säng. Killen säger något om sitt utseende och får kommentarer tillbaka från tittare om att han är snygg.

- Jag tror att han vill ha uppmärksamhet. Det är nog därför han pratar om hur han ser ut, säger Ellen Nordkvist, 13 år.

Hon har inte själv appen på sin mobil men tittar ibland med kompisar.

- Jag tycker inte den är så bra för oss som inte är så gamla. För folk kan se vart du är och sedan söka upp dig, säger hennes kompis Johanna Gunnarsson.

Diskuterar appen i skolan

Det har hänt att elever på Furutorpskolan använt Periscope i sin undervisning. Dels för att diskutera riskerna med appen men också för att lära sig vilka möjligheter det finns att följa skeenden live i andra delar av världen.

Trots det har det förekommit tillfällen där elever smygfilmat under lektionstid.

- Det har hänt att folk har missbrukar den. Att de skriver i appen att om de får 50 tittare så lovar de att gå fram och göra något med läraren. Slå den i huvudet eller kasta något i huvudet på den, säger Johanna Gunnarsson, 13 år.

# data[].attributes.attachment_link.keywords[]
aftonbladet: sveriges nyhetskälla och mötesplats

# data[].attributes.attachment_link.title
Barn använder app för att få uppmärksamhet

# data[].attributes.attachment_link.description
Uppmärksamhet och snabb kontakt med omvärlden är det som lockar med appen Periscope. Det förklarar 13-åriga flickor på Furutorpskolan i Vinslöv för Aftonbladet. - Om man är uttråkade eller känner sig ensam kan man gå in och se vad andra gör. Det är roligt, säger Louise Olsson, 13 år.

# data[].attributes.headline
August: Frågor och svar gällande Moment 2 och 3

# data[].attributes.subject
August: Frågor och svar gällande Moment 2 och 3

# data[].attributes.body
Fr August:
"Hej Alexandra! Nu har jag några frågor om moment 2 och 3.
Gällande moment 2 står det att man ska ha med "2: Underlag: Obearbetad data i form av fältanteckningar, intervjufrågor, stimulusmaterial till fokusgrupper etc." Vad menas med obearbetad data? Vill ni att vi skickar in alla anteckningar, intervjuinspelningar, eventuella transkriptioner, samtliga enkätsvar osv? Eller är det meningen att man bara ska skicka in underlaget för att samla data? Dvs. observationsscheman/planeringar, intervjufrågor, enkätfrågor osv.
Angående moment 2 undrar vi också om vi måste transkribera vårt resultat från de fokusgruppssamtal vi genomfört. Vi upplever att det finns visst stöd i litteraturen för att full transkription inte kanske är nödvändigt vid ett relativt litet resultat.
Angående moment 3 undrar jag om det är okej att använda andra böcker för vetenskapliga metoder än de som finns med i kurslitteraturen? Alltså att fortfarande använda den obligatoriska litteraturen, men kanske även från andra böcker med liknande innehåll/målgrupp.
Tack på förhand!"

Svar från Alexandra:
"Hej August! Angående fråga 1: Håller med om att det var otydligt formulerat. Det vi har tänkt är att ni laddar upp både det underlag ni förberedde innan ni genomförde datainsamlingen OCH den data ni har samlat in. Vet inte om GUL kraschar om ni laddar upp alla ljudfiler m.m. Det finns några skäl till detta: Det är bra att ha ett datum när allt ska vara klart och uppladdat, ni får göra en genomgång av det ni har samlat in och sammanställa det och sen förstås att vi ska kunna se omfattningen på ert arbete och göra stickprover för att kolla kvalitén.

Fråga 2: Ni behöver inte transkribera alla intervjuer i detalj, speciellt inte om ni argumenterar utifrån litteraturen att detta är onödigt utifrån era syften (detta kan kommenteras i det metodavsnitt som skickas in samtidigt).

Fråga 3: Ni får mycket gärna använda annan litteratur när ni skriver texten. Det är till och med så att ni SKA använda åtminstone någon ytterligare källa när ni skriver, så fritt fram att använda annan kurslitteratur eller forskningsartiklar m.m så länge det är relevant för innehållet.

Hoppas detta var svar, återkom annars! "

# data[].attributes.body
Bra rektor

# data[].attributes.body
Periscope är en app för att livesända med sin mobil eller padda. Det som sänds kan vem som helst som har ett användarkonto ta del av live eller under en begränsad tid (24h). Det finns även liknande appar som Snapchat där man kan skicka videos eller bilder till en mindre eller större mängd följare. Den här enkäten handlar om lärares inställning till användningen av livesändningsappar i klassrummet.

Intervjufrågor.
Kön
Åldersspannet
År i yrket spann 0-10, 11-20, 21-30, 31-40
Ålder på elever
Undervisar i...so, no, språk, praktisk-estetiska ämnen, idrott, annat
Känner du till appar man kan livesända på Internet med t.ex. Periscope, Twitch? Ja, nej
Har du använt sådana appar? Ja, Nej
Det finns användningsområden för sådana appar i undervisningen. Alltid-aldrig 1-6
Att eleverna sänder live i klassrummet kan fungera. Alltid-aldrig 1-6
Eleverna ska ha tillgång till sina mobiler i klassrummet. skala alltid till aldrig 1-6
Vilken ålder lämpar sig sådana appar för? Ingen, alla, lågstadiet, mellanstadiet, högstadiet, gymnasiet, vet ej
Anser du att det finns något gemensamt hos elever som använder sådana appar?  Isåfall vad? Öppen fråga
Har du blivit filmad någon gång i en klassrumssituation? Aldrig, en gång, några gånger, ofta, vet ej
Hur upptäckte du det isåfall? Öppen fråga... beskriv situationen.
Hur upplevde du det att bli filmad? Jag kände mig...
Vad gjorde du då du upptäckte det? Kontaktade föräldrar, pratade med rektor, struntade i det,
Vilka nackdelar ser du med apparna? Öppen fråga
Vilka möjligheter ser du med apparna? Öppen fråga
Tycker du att man ska förbjuda appar av typen Periscope?
Ja, Nej, Endast i skolan
Hur anser du att man ska förhålla sig till appar av typen Periscope?

Följebrev
Vi läser ett magisterprogram i Lärande, kommunikation och IT och som en del i nuvarande kurs behöver vi göra en enkätundersökning. Vi skulle uppskatta om du har möjlighet att svara på denna enkät. Vi beräknar att enkäten tar ungefär XX tid att svara på. Deltagande är helt frivilligt och anonymt. De insamlade svaren kommer enbart användas för uppgiften och inte spridas utanför kursen. Alla svar kommer sammanställas och användas som underlag för en analys.

# data[].attributes.body
Intervjufrågor.
Kön
Åldersspannet
År i yrket spann 0-10, 10-20, 20-30
Ålder på elever
Undervisar i...so, no, språk, praktiskt-estet, idrott
Känner du till appen Periscope?
Skriva in "svarar du nej, kan du svara "vet ej" på följande frågor...
Har du använt appen?
Har du blivit filmad någon gång i en klassrumssituation? Aldrig, en gång, några gånger, ofta...
Hur upptäckte du det isåfall? Öppen fråga... beskriv situationen.
Hur upplevde du det att bli filmad? Jag kände mig...
Vad gjorde du då du upptäckte det? Kontaktade föräldrar, pratade med rektor, struntade i det,
Vilka nackdelar ser du med appen? Öppen fråga
Vilka möjligheter ser du med appen? Öppen fråga
Tycker du att man ska förbjuda Periscope?
Vilken typ av elever använder appen, tror du? Öppen fråga
Finns det användning av appen Periscope i undervisningen.  Alltid-aldrig1-6
Att eleverna sänder live i klassrummet kan fungera. Alltid-aldrig 1-6
eleverna ska ha tillgång till sina mobiler i klassrummet. skala alltid till aldrig 1-6
Vilken ålder lämpar sig Periscope för? Ingen, alla, lågstadiet, mellanstadiet, högstadiet, gymnasiet

Möjlighet att skriva kommentarer.
Hur anser du att man ska förhålla sig till appen Periscope?

# data[].attributes.body
Läser användarvillkoren på Periscope:
"The content you share with others may be viewed around the world, including on other services an websites.

We work together with our community to ensure our content rules are respected. Report any content that violates our community guidelines.

You own your content, but this license allow us to make your content available to the rest of the world and to let others do the same."

# data[].attributes.body
Wow, såg precis en periscope live-sändning av raketuppskjutningen på Kennedy Space Center!

# data[].attributes.body
Är på MIK i Göteborg och Periscopar på @dreamsofpearls 😜

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Här bloggar författaren och skolexperten Per Kornhall om skola och skolutveckling.

Per Kornhalls bok "Barnexperimentet" fick stor uppmärksamhet för sina kritiska slutsatser om utvecklingen av den svenska skolan. Hans senaste böcker är "Alla i mål - skolutveckling på evidensbaserad grund" och "Förstelärare - En handbok".

# data[].attributes.attachment_link.title
Rektorn drog i nödbromsen - så här hanterades Periscope

# data[].attributes.attachment_link.description
I media kan vi just nu läsa om hur ett nytt verktyg på marknaden för sociala medier, Periscope, på sina håll orsakar problem för både elever och lärare. En av mina vänner i skolvärlden, Peyman Vahedi, skrev ett mail till mig där han citerade någonstans där jag hade skrivit att man ibland måste...

# data[].attributes.body
Observation

Filmens rubrik

Person som filmar: tjej/kille, ålder

Vilken miljö utspelar sig videon i?

Vad är i fokus i filmen?

Är det vuxna med i filmen? Vad gör de?

Verkar övriga vara medvetna om att de filmas?

Skriv ner info som tid, plats, ålder om den som sänder om det går. Uppskatta om man inte kan veta.

Klassumsmiljö

Hur många följare/likes?

Hur interagerar användaren med chatdeltagarna och vad verkar chatdeltagarna vilja?

Max 10 minuters observation, fokusera på delen där det händer något

Geografisk plats

Gör 5 observationer, välj ut 2

# data[].attributes.body
Fokusgrupp

*Förklaring och introduktion av Periscope och syftet med samtalet, frivilligt deltagande, att det kommer spelas in, vad inspelningen kommer användas till, skydd av deltagares identitet*

Känner ni till appen?

Har ni sett elever använda appen?

Vad använder dom den till?

- Positivt

Skulle du kunna tänka dig att använda appen själv i samma syfte?

- Negativt

Hur tror ni att vi skulle kunna förändra hur eleverna använder appen?

Har ni själva använt appen?

Vad ser ni för användningsmöjligheter med appen?

Finns det någon miljö som passar bättre? (t.ex. korridorer)

Skulle ni kunna se er själva använda appen i lärandesyfte?

# data[].attributes.body
Mina tankar gällande intervjufrågor och observationspunkter:

Intervju

Känner ni till appen?

Använder elverna på er skola appen?

Vad använder dom den till?

- Positivt

Skulle du kunna tänka dig att använda appen själv i samma syfte?

- Negativt

Hur tror ni att vi skulle kunna förändra hur eleverna använder appen?

Har ni själva använt appen?

Vad ser ni för användningsmöjligheter med appen?

Skulle ni kunna se er själva använda appen i lärandesyfte?

Observation

Vilken miljö utspelar sig videon i?

Vad är i fokus i filmen?

Är det vuxna med i filmen?

Verkar övriga vara medvetna om att de filmas?

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Dumheter!

spontanutbrister kloka Sara Bruun i Nyhetsmorgon igår, angående förslag om att lägga pengar på att utreda höjd åldersgräns för sociala medier (redan idag är det 13-årsgräns, som nästan ingen respekterar) istället för att ägna kraft åt att se både för- och nackdelar med alla verktyg som finns. Liksom lära - och träna - barn och unga i att nyttja och leva livet klokt. Jag instämmer till fullo!

En yxa är vare sig god eller ond i sig, däremot kan användning av en yxa vara såväl ond som god! /James Nottingham, BETT2016.

Vi måste lära de unga - liksom många vuxna - att det är en chimär att tro att något man lägger upp på nätet inte riskerar att få spridning, oavsett vilka murar och stängda grupper och flöden vi tror oss ha tillämpat. Som flickan i inslaget insett; det är bara att filma skärmen... Just därför förespråkar jag medveten användning av exempelvis ett helt öppet flöde på Instagram för enkel spridning av vad eleverna gör i skolan (långt mer effektivt och aktuellt än veckobrev). Att det är öppet gör det enkelt för alla (mig, föräldrar, mor- och farföräldrar, elever...) plus att det blir tydligt för mig och mina kollegor att det faktiskt gäller att tänka efter innan vi trycker på skicka. För nog måste vi skydda eleverna i verkligheten inte ifrån den, som Anne-Marie Körling så ofta påpekat.

Och när det blir tokigt så behöver vi lyfta det som händer, tillsammans med frågan "Hur vill vi egentligen ha det tillsammans?" - vilket förstås är en fråga som återkommande bör lyftas såväl förebyggande som efteråt för lärande.

- Jag utgår ifrån att de allra flest barn och unga är kompetenta att avgöra vad som känns rätt och rimligt. Jag skulle förklara vilket viktigt sammanhang undervisningen är och berätta för eleverna hur jag gör allt jag kan för att motivera, stötta och få dem att utvecklas. Jag tror att de allra flesta lärare har en så god och nära relation till eleverna att de skulle dra sig för att äventyra den relationen, genom att smygfilms. / Marcus Samuelsson, forskare, Skolvärlden 21/1-16

"Först och främst handlar det om ett ledarskap..." / Sara Bruun, Nyhetsmorgon

Som alltid är det läraren som behöver avgöra vad som fungerar i respektive elevgrupp. Och naturligtvis sätta gränser när det inte fungerar. / Patrizia Diaz

Hur ser din plan ut? Hur medveten är du? Hur medvetna är dina elever? Hur har du det med din ledarskap? Hur ser det kollegiala stödet ut? Stöd från rektor och elevhälsa? Omgivning, föräldrar, samhälle?

Lite ödmjuk orubblighet?

Etiketter: ansvar, ansvar ledarskap makt skolforskning, disciplinering, engagemang, förhållningssätt, integritet, kompetens, lärarroll, ledarskap, periscope, roligt jobbigt svårt, sociala medier

# data[].attributes.attachment_link.description
Dumheter! spontanutbrister kloka Sara Bruun i Nyhetsmorgon igår, angående förslag om att lägga pengar på att utreda höjd åldersgräns för sociala medier (redan idag är det 13-årsgräns, som nästan ingen respekterar) istället för att ägna kraft åt att se både för- och nackdelar med alla verktyg som finns.

# data[].attributes.body
Det etiska dilemmat att lärare skaffar fejkkonton för att kolla elever och för att inte bli blockade.

Elevernas rätt att få yttrandefrihet - med tanke på att EU vill höja åldersgränsen för sociala medier. Åldersgränserna hålls ändå inte vilket riskerar att problemen istället döljs alltmer då man skaffar konto i smyg.

# data[].attributes.body
Kanske utgå i vissa frågeställningar utifrån Lgr11, läroplan för grundskolan:

"Eleverna ska kunna orientera sig i en komplex verklighet, med ett stort informationsflöde och en snabb förändringstakt. Studiefärdigheter och metoder att tillägna sig och använda ny kunskap blir därför viktiga. Det är också nödvändigt att eleverna utvecklar sin förmåga att kritiskt granska fakta och förhållanden och att inse konsekvenserna av olika alternativ."(s.9)

"Det etiska perspektivet är av betydelse för många av de frågor som tas upp i skolan.

Perspektivet ska prägla skolans verksamhet för att ge grund för och främja elevernas förmåga att göra personliga ställningstaganden." (s.10)

# data[].attributes.body
Ännu en del 😀

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Peter Johansson, rektor på Viksängsskolan, har skickat ut en information om Periscope och hur det har använts.

- Det har än inte varit jättestort hos oss men enskilda lärare har märkt att det har tisslat och tasslats runt omkring det och eftersom det har förekommit hos oss valde vi att larma om det till både föräldrar och personal.

Än så länge har det, såvitt han vet, inte sänts något som direkt har varit kränkande men de har ändå valt att gå ut med information.

- Både personal och föräldrar behöver förstå vad våra barn och ungdomar har för sig. Att filma i hemlighet och lägga ut är inte okej.

Appen i sig är inte dålig, menar han - det beror helt på hur man använder den.

Att hänga ut lärare i pinsamma situationer, spotta på lärare och skrika så högt att du blir utkörd från klassrummet är exempel på saker som elever på andra skolor gjort via Periscope för att få "likes".

Kommunen har inte gått ut med något allmänt direktiv kring Periscope, säger Michael Fredqvist, utvecklingsledare på grundskolan.

- Det här kom till vår kännedom för bara några dagar sedan och än så länge tar varje skola sitt beslut. Men om det växer så kanske vi får anledning att gå ut med något allmänt direktiv av något slag, säger han.

Barnombudet Sara Holm Stålhand menar att ansvaret ligger tungt på föräldrar.

- Man måste vara intresserad av vad barnen gör för att förstå hur de använder sociala medier. Men man också vara öppen med det. Att följa barnen på sociala medier är ju nästan som att be att få läsa deras dagbok. De har också rätt till ett privatliv.

Vad tycker du om förslaget att förbjuda sociala medier för barn under 16 år?

- Det tror jag inte alls på. Det kommer garantera att öka smygandet, att man ljuger om sin ålder. Vuxenvärlden får inte större insikt, snarare tvärtom. Förbud har väl aldrig funkat på barn, säger Sara Holm Stålhand.

Yildiz Bahar, förstelärare på Fryxellska, anser att föräldrar och vårdnadshavare generellt har dålig koll på vad barnen gör på nätet.

- Man är bra på att se till att de är hemma 22.00. Men vad gör de hemma på rummen till 23? Barnen är uppkopplade 24-7. Skaffa konton, gå ut på nätet och se vad som händer, säger hon.

Skolan kollar iPads och samlar ibland in mobiltelefoner före lektionerna. Yildiz Bahar säger att man hela tiden måste fortsätta prata om nätet och dess konsekvenser.

- Barnen är bra på att komma runt förbud. Det som sker efter skoltid får skolan också ta hand om. Det är viktigt att ta upp det här eftersom barnen sätter sig i fara om det används på fel sätt, säger hon.

Har du varit med om något obehagligt på sociala medier? Vi är intresserad av dina berättelser till en uppföljning som vi kommer att göra nästa vecka.

Hör av dig till oss på VLT på SMS/MMS till 72021 eller via mejl till [email protected]!

# data[].attributes.attachment_link.description
Peter Johansson, rektor på Viksängsskolan, har skickat ut en information om Periscope och hur det har använts. - Det har än inte varit jättestort hos oss men enskilda lärare har märkt att det har tisslat och tasslats runt omkring det och eftersom det har förekommit hos oss valde vi att larma om det till både föräldrar och personal.

# data[].attributes.body
Blev intervjuad ang. Periscope i fredags:

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Fryxellska är en av skolorna som informerat föräldrar och vårdnadshavare om apparna. Det har hänt att elever livesänt från klassrum och på raster. När VLT träffar tre elever säger de att de har koll på att det kan få konsekvenser.

- Även de som har koll på vad det kan leda till gör det för att alla andra gör det. Grupptrycket driver en och man vill inte vara utanför, säger Cornelia Brännström i årskurs 8.

Klasskamraten, Louise Cederholm, håller med.

- Du gör något som andra tycker är häftigt. Ju värre det är desto mer likes, men du vet aldrig vem som kan kolla.

Cornelia Brännström anser inte att det är något problem med apparna bland de äldre eleverna på skolan. Däremot tror hon att fler av de yngre använder appen periscope. En livesändning kan enkelt startas och även om den försvinner efter 24 timmar kan den innan dess filmas av. Vem som helst kan lokalisera den som sänt - vilket kan leda till att exempelvis någon som inte borde tar kontakt med eleverna.

Madeleine Stolpe går i årskurs 6. Hon tror inte att vuxna riktigt förstår hur svårt det är att vara tonåring i dag.

- Tonåringar utsätts för många fler faror i dag än när våra föräldrar var tonåringar. Bilder på nätet finns ju där och kan dyka upp senare fast man inte vill det.

Har du varit med om något obehagligt på sociala medier? Vi är intresserad av dina berättelser till en uppföljning som vi kommer att göra nästa vecka.

Hör av dig till oss på VLT på SMS/MMS till 72021 eller via mejl till [email protected]!

# data[].attributes.attachment_link.title
"Tonåringar utsätts för många fler faror i dag"

# data[].attributes.attachment_link.description
Fryxellska är en av skolorna som informerat föräldrar och vårdnadshavare om apparna. Det har hänt att elever livesänt från klassrum och på raster. När VLT träffar tre elever säger de att de har koll på att det kan få konsekvenser. - Även de som har koll på vad det kan leda till gör det för att alla andra gör det.

# data[].attributes.headline
August: Stoff till fokusgrupp respektive observation

# data[].attributes.subject
August: Stoff till fokusgrupp respektive observation

# data[].attributes.body
Fokusgrupp

*Förklaring och introduktion av Periscope och syftet med samtalet, frivilligt deltagande, att det kommer spelas in, vad inspelningen kommer användas till, skydd av deltagares identitet*

- Känner någon av er till appen Periscope?

- Har någon av er sett en eller flera elever använda Periscope (alternativt det man nu kan misstänka var Periscope)

Vad gjorde de då?

Var gjorde de det?

Verkade alla närvarande/med på bild känna till

vad det var?

- Har någon av er använt appen själva?

Vad såg ni på då? Varför?

Har ni livesänt?

-Vad tänker ni om appen?

Lämplig för skolelever?

Lämplig för skolmiljö?

-Vad kan ni se för fördelar med appen?

Socialt?

Går den att använda till undervisning?

-Vad ser ni för nackdelar eller faror med appen?

-Hur tycker ni man bör hantera filmning och live-uppladdning av filmmaterial när det förekommer i den skolmiljö man verkar i?

På raster?

Under lektioner?

Förflyttningar, lunchmatsal, omklädningsrum?

· Vad kan man göra för att hjälpa eleverna att hantera ansvaret som kommer med att använda appen Periscope?

Observation

Skriv ner info som tid, plats, ålder om den som sänder om det går. Uppskatta om man inte kan veta.

Är det i en skolmiljö? Vilket sammanhang?

Pratar användaren om skolan eller andra skoldeltagare eller skolpersonal?

Ser man några lärare/personal/vuxna i skolmiljön och hur hanterar de appen?

Verkar eventuella övriga deltagare i livesändningen veta vad det är för app?

Hur interagerar användaren med chatdeltagarna och vad verkar chatdeltagarna vilja?

Motiverar användaren varför denna använder appen just nu?

Skriv tid när du avslutar observation.

Skriv ner löpande anteckningar om vad som händer under observationen.

# data[].attributes.body
I dagens GP:
http://m.gp.se/nyheter/goteborg/1.2974341-elever-livefilmar-pa-lektionerna

# data[].attributes.body
Anteckningar att ta vid observation av Periscopeinspelningar (fyll på/ändra):

Situation: typ av lektion, vad som händer runt omkring (t ex läraren föreläser, självstudier, grupparbete, etc)

Geografisk plats

Person som filmar: tjej/kille, ålder

Filmens rubrik

Frågor och kommentarer från dem som följer

Filmens längd

Lärarens ev agerande

# data[].attributes.body
Vilka fördelar/möjligheter kan ni se med en app som Periscope i undervisningen?

Ge konkreta exempel

Vilka nackdelar/problem kan ni se med en app som Periscope i undervisningen?

Ge konkreta exempel

Hur kan man prata med elever om trender som Periscope?

Ge konkreta exempel

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
11 praktiska råd för att skydda sig själv och andra

1. Skapa nödutgångar: Lär barn att man inte måste göra det som andra ber om, och att vita lögner är ok. De kan till exempel skriva "nu kom mamma in i rummet" om de vill dra sig ur ett samtal.

2. Träna ansvarighet: Träna unga i att stå för sina handlingar. Motsatsen till snabba konsekvenser och straff vid oönskat beteende. Det tar tid att utveckla en riktig ansvarskänsla.

3. Uppmana att anmäla kränkningar: Resonera med unga, visa på positiva exempel där det har haft effekt att anmäla. Lättare och mer effektivt att anmäla som vittne än som offer.

4. Använd nätets öppenhet till din fördel: Den som kränks på nätet kan använda öppenheten för att visa andra vad som sagts. Men vuxna bör vara med och diskutera - kanske var det inte telefonens ägare som skickade ett kränkande sms?

5. Stötta empatisk lyhördhet: Både unga och vuxna kan behöva träna sig i att läsa mellan raderna på nätet, att träna upp sin lyhördhet för hur andra reagerar eller vilka signaler de själva sänder ut.

6. Skriv och läs-träning: Det kan krävas att man är nästan överdrivet tydligt när man skriver samtal, så att budskapet förstås. Och alla kan behöva träna upp sig i att tolka det skrivna positivt.

7. Sköt din google-hygien: Sök är en arena där man kan vara proaktiv. Den som oroar sig för innehåll på nätet som man inte vill att andra ska se kan skriva mycket själv för att påverka vilka sökträffar som dyker upp.

8. Fokusera på kärleken: Många som blir utsatta ignorerar det negativa och läser bara det positiva. Men det fungerar bara om det är ett eget beslut och får inte tvingas på en kränkt person.

9. Läs inte allt: Många undviker både kommentarer och innehåll som de misstänker att de inte vill ta del av. Vi kan hitta allt på internet, men vi kan också avstå. Det är ok att inte vilja se obehagliga saker.

10. Trollkompetens: Nättroll blir lättare att hantera om du vet vad det är. De trålar efter emotionella reaktioner. Unga vet det här och vill visa att de inte går på trollning, vilket kan leda till att de missar någon som verkligen skulle behöva hjälp eller signalerar något på riktigt.

11. Mota paniken: Vuxna får inte ge efter för panikkänslor när de inte förstår. Lyssna aktivt till de unga utan att reagera direkt. Smält det och prata mer i morgon. Barn vill skydda vuxna från att bli upprörda och ledsna, så de slutar berätta om det blir reaktionen.
Källa: "Nätmobbning, näthat och nätkärlek" av Elza Dunkels

# data[].attributes.attachment_link.title
Ny guide mot näthat vill ändra hur du tänker

# data[].attributes.attachment_link.description
11 praktiska råd för att skydda sig själv och andra 1. Skapa nödutgångar: Lär barn att man inte måste göra det som andra ber om, och att vita lögner är ok. De kan till exempel skriva "nu kom mamma in i rummet" om de vill dra sig ur ett samtal.

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Getting Started With Periscope In The Classroom
Today's teachers are finding new and better ways to engage their students in the learning that goes on in classrooms. One of the ways to stay relevant is to use technology to their advantage. It connects to the world that our students live in and brings high levels of interest. The connected world is where our students live and finding ways for learning to take place in avenues like social media is a way for our students to relate to our curriculum.

But like most technology, social media is often uncharted territory for teachers. Something they may or may not use themselves, social media has become a technology that many fear. It's easy to see why. What you post is out there for everyone to see. People can be mean. People can be rude. People can be inappropriate. But hiding is even worse. Pretending like it doesn't exist does us no good.

Social media, and being out on the internet for all to see, is where our students reside. We owe it to them to not only show the good side of technology, the internet, and social media, but we need to model how to act, behave, and most importantly, deal with it. Just like in real life, we all encounter situations we have to deal with. More and more, we find ourselves having to deal with situations that occur far from us, yet right are right in our face by means of technology. Utilizing technology in education, specifically social media, affords us the ability to teach our students model behavior.

So how can we as teachers use social media to engage our students in the curriculum and at the same time teach them best practices, how to embrace the good, and deal with the bad? The first step is to use it! By taking a risk and trying something new, you are already modeling for your students an important 21st Century skill. Risk taking builds confidence, provides learning situations, and leads to greater opportunities.

Next you must choose a tool that fits best for what your classroom needs. You may look at your subject area, the age of your students, and what technology you have. Your goal is to find something that will allow you, your students, and their parents to be collaborative, active, and engaged. Finding something that is relevant the students' world and that they can relate to is important. And although many social media avenues have gone through their period of trial and error, there are new social medias coming out all the time.
Periscope: Live Video Streaming Over Twitter
One of the more exciting apps that has recently made it's way onto the social media scene is Periscope. Periscope is a live, interactive video streaming app which allows users to broadcast media and footage while their followers engage in their content at the same time. When used in the classroom, students are able to connect with the world in real-time and interact with any of the content that is made available to them.

One of the ways Periscope can be used to enhance a lesson or unit is with a teacher-directed Periscope. Inviting students to interact in this way now allows for personalizing what is needed from each individual at that very moment. When creating content with a screencast program, teachers must already anticipate the needs of their class. With Periscope, teachers can broadcast content live to their students with the ability to tailor the video on the spot in response to student questions and conversations. Flipping a lesson, re-teaching a strategy, or communicating classroom information all in real-time now gives the teacher the power to easily personalize instruction through the interactivity of this app. Students on the other hand, now have the power to pick the path of their own learning.

An example of a way we have incorporated Periscope into an English Language Arts Classroom is through the use of teacher-directed content. For example, our students were recently struggling with some grammar concepts presented in class. Instead of taking another day to review and reteach the content, we broadcasted a Periscope to address the challenges and struggles we noticed. As we walked through the lesson, students were able to actively participate by asking questions and commenting on the material to ensure understanding. If students were unable to view the Periscope at the set time, it was uploaded to YouTube after the broadcast for further viewing making it easily accessible to watch at a later time or rewatch for further understanding.

Aside from teacher-directed content, students can now quickly connect with other parts of the world, view world news in real-time, or hear from another individual, author or celebrity about an important message that may have otherwise been out of reach. Students can visit places they have never been before by joining a virtual field trip and they can make powerful connections with other students across the globe. With all of the possibilities surrounding this app, Periscope truly opens the virtual doors to the world around us and helps to provide students with a more meaningful, personalized classroom experience.
How Periscope Is Different
Periscope undoubtedly sets itself apart from other video-recording apps such as Google Hangout and Skype. While these programs do allow for interactivity, drawbacks such as limiting the number of viewers can cause major barriers. Some of these programs also require a defined location where all viewers gather if more than one person wants to join the broadcast. Students who are watching a Periscope can do so from any location, and the app will not restrict the number of participants or limit student interactions like its counterparts. Periscope allows for live interaction instead of videotaping, anytime, anywhere, with any number of viewers.

Though there are many different advantages of using Periscope in the classroom, there are some features that should be taken into consideration before implementing this app. For example, users of Periscope will access the app through their own Twitter accounts. As a teacher it will be important to address proper social media etiquette with students such as appropriate usernames, limited profiles, and other such safety precautions. Teachers will also want to have students turn off their location settings when accessing the Periscope app for added security.

It is also important to note that Periscope videos will only be available for 24 hours after their live broadcast. If an educator wants to create their own Periscope for students and still have it available at a later date, he or she must download their video after broadcasting, and upload it to another platform for future viewing. Once these features are acknowledged, the use of Periscope in the classroom can transform the way students learn and interact with any content or curriculum. Once these features are acknowledged, the use of Periscope in the classroom can transform the way students learn and interact with any curriculum or content.

Using social media to teach curriculum, model behavior, and connect with students gives you the ability increase engagement, relate to their world, and show students that it's ok to take a risk and try something new. A simple tool like Periscope has the ability to give a voice to a shy student, a personalized learning path to those who need it, and a fresh teaching strategy for our students. Being teachers during a very transformative time in education, we need to leverage the technology we have to make us not just more efficient, but also more effective. And social media has the power to do just that.
Getting Started With Periscope In The Classroom

# data[].attributes.attachment_link.title
Getting Started With Periscope In The Classroom -

# data[].attributes.attachment_link.description
Getting Started With Periscope In The Classroom by Amy Arbogash and Stephanie Rudolph Today's teachers are finding new and better ways to engage their students in the learning that goes on in classrooms. One of the ways to stay relevant is to use technology to their advantage.

# data[].attributes.body
Bra frågor till fokusgrupp

Fråga personer om fokusgrupp

läsa litteratur

punkter till observationsschema

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Senast uppdaterad 2017-11-21

Underlätta för dina elever att hitta källor, uppgifter och frågor med index, länkar och slides.

Ett längre gemensamt läsprojekt består ofta av många både stora och små uppgifter. Det blir snabbt svårt att hålla ordning på dokument, frågor och svar, både för läraren och eleverna. Tidigare har jag från en huvudsida med hjälp av andra dokument länkat till just stora och små uppgifter. Problemet är bara att det blir så många dokument och en svår gränsdragning vilka uppgifter som verkligen "förtjänar" ett eget dokument.

Därför samlar jag numera ALLT i samma dokument. Styckeinledning hjälper föga då antalet stycken snabbt blir många. Då kan en enkel tabell underlätta läsbarheten. Men huvudproblemet är att det blir väldigt mycket information, ofta flera sidor. För att det ska bli enklare att navigera i dokumentet infogar jag bokmärken som jag länkar till i ett index på dokumentets förstasida. En förstasida som jag försöker hålla så ren som möjligt. Där ska övergripande saker om boken finnas med. På förstasidan finns också länkar till de boksamtal jag planerat. Boksamtalen genomförs med stöd av en presentation (Google såklart - jag använder aldrig Powerpoint eller KeyNote). Det lämpar sig utmärkt då en slide avgränsar mycket bättre än en del av ett vanligt textdokument. Jag kan också infoga bilder och filmklipp på ett enkelt sätt.

Vill du ta del av min planering för Flugornas herre finns den här. Jag gjorde ungefär hälften av de aktiviteter jag hade tänkt. Det var första gången jag läste boken med mina elever så det finns säkert en hel del fel och tokigheter i upplägget. Det brukar ju rätta till sig nästa gång man använder det. Ni kan ju också titta in i länken för att se hur just förstasidans index ser ut och hur boksamtalens upplägg kan konstrueras i en presentation.

Det bästa sättet att bli bättre på att skapa struktur i sin planering och hur den presenteras? Fråga eleverna hur de upplever dina upplägg!

Senast uppdaterad 2017-10-29

Skapa ett system för att kategorisera filmklipp på Youtube. Du kan dessutom med några knapptryck dela spellistor med kollegor och elever - ett sätt att bygga gemensamma projekt baserat på samma stoff eller ett enkelt sätt att för eleverna att ta del av undervisningens innehåll.

Varje dag ser vi dem. Skrattar, förargas och gråter en skvätt. Tänker... det där ska jag visa för mina elever! Det passar perfekt in på det tema vi håller på med just nu! Några timmar senare är klippen sedan länge förbi och de är nästintill omöjliga att hitta igen. Inläggen är för många och minnet sviker snabbt. Hur kan man göra för att spara guldklimparna bland alla länkar, inlägg och tips som strömmar förbi i flödet? Hur kan läraren dessutom sortera och skapa en katalog av filmklipp som bara ligger och väntar på att få komma till användning, till exempel i samband med något läsprojekt? Läs mer här hur filmklipp kan användas i samband med läsning

Lösningen heter i ordningen fixa Youtubekonto, skapa en kanal och spara filmklippen i spellistor. För att skapa ett Youtubekonto gör så du här:

1. Besök youtube.com

2. Klicka på "Logga in" uppe till höger

3. Klicka på "Skapa konto"

Nu kan du börja spara på alla godbitar du hittar. När du hittar ett klipp du gillar och vill spara det, klicka på plustecknet under klippet (se bilden). Namnge spellistan. Fortsätt och leta, skapa nya listor eller lägg till klipp i befintliga. Till slut har du ett BIBLIOTEK där klippen ligger samlade snyggt och prydligt. Dessa listor kan du sedan dela med kollegor och elever. Listan kan vara en samling av sevärdheter i europeiska huvudstäder (geografi), dokumentära djurfilmer (biologi), samtal om vardagsnära ämnen (engelska) eller filmer på temat utanförskap (normer och värden eller svenska).

Alla lärare väljer såklart sin egen kategorisering baserat på i vilket syfte och ämne klippen ska användas. Jag har samlat mina klipp i olika teman. Klippen används oftast som inledning till olika projekt för att aktivera förståelse eller etablera textens teman. En del klipp använder jag också för textmöten då eleverna får ett underlag för att göra jämförelser.

Några frågor att fundera vidare på i kollegiet

Hur använder du Youtubeklipp i undervisningen?

I vilket syfte använder du filmklipp? När? Hur?

Vad tycker eleverna om det?

Vilka positiva erfarenheter har du? Några negativa?

Hur kan vi tillsammans spara filmklipp som kan användas i olika projekt?

Spana in mina spellistor här

Senast uppdaterad 2017-10-08

Texten är central i många ämnen. Ibland funkar det utmärkt att "bara" läsa. Texten kan gripa tag i eleverna och leda läsarna in i nya världar. Men för alla är det inte så enkelt och verkligen inte jämt. Med ganska små medel kan dock elevernas motivation att läsa öka.

Överordnat alla trix en lärare kan använda sig av är naturligtvis ett medvetet och noggrant förarbete där läraren väljer texter som är angelägna för eleverna, ställer utmanande frågor som får eleverna att tänka, väljer läs- och skrivaktiviteter som är relevanta och bygger en struktur som ger eleverna alla tänkbara förutsättningar att lyckas med sitt läsande och skrivande.

Filmklipp ökar motivationen att läsa

Det enklaste och kanske mest effektiva digitala verktyget för att öka motivationen att läsa är filmklippet. En kortfilm, en favoritscen ur en film, en reklamsnutt eller nyhetsklippet från igår kan ge upphov till oändliga diskussioner i klassrummet. Ett bra klipp skapar ett intresse för ämnet och ger eleverna en möjlighet att aktivera förkunskaper och koppla till egna erfarenheter. Det kan skapa en känsla av att det här skulle kunna hända på riktigt. Autenticitet och här-och-nu är två starka kort att spela!

Filmklippet kan också etablera ett sammanhang (tid och rum) och hjälpa eleverna att förstå tematiken eller ämnet i den text som senare ska läsas. I lyckade fall kan klippet skapa en nyfikenhet för texten och en drivkraft att vilja läsa den. Dessutom finns klippet kvar att användas för att kunna göra senare textkopplingar. Om glöden falnar under läsningens gång eller om något behöver förtydligas kan jag slänga in fler klipp (eller texter) parallellt med läsningen. Det skapar en naturlig variation på läsningens upplägg och ökar elevernas förståelse av texten.

Filmklippen jag väljer är ofta korta, ca 1-5 minuter långa, och väcker förhoppningsvis en känsla. Beroende på klippens innehåll och i vilket syfte de används skapar jag olika sorters frågor och uppgifter som inte tar alltför mycket tid i anspråk. Det kan vara parvisa samtal, gruppsamtal eller skrivande i loggbok i 5-10 minuter.

Mina favoritklipp

Avslutningsvis, en lista med några av mina absoluta favoritklipp med en blandad anknytning till tematik eller sammanhang.

Om krig, människor på flykt, mänskliga rättigheter, exil och dagsaktuellt:

Hopp, karma och ånger

Modern teknik, sociala medier och kommunikation: I Forgot My Phone

Yttrandefrihet, mod och sena 80-talets demokratiseringsprocesser: The Tankman

Sanning och vita lögner: Bajsmackan

Inlägget skrivet av Fredrik Sandström

Senast uppdaterad 2017-09-28

Karin Berg, lärare på Schillerskagymnasiet ger tips om tre webb-resurser som hjälper till förstå vikten av källkritiken, filterbubblor och falska nyheter. Användbart både för lärarlagens fortbildning, eleverna och deras föräldrar.

Så kom det då äntligen. Läsåret då vi inte längre kan väja för den digitala tekniken. Både kunskapen om hur den fungerar rent tekniskt och förståelse för dess inverkan på vår vardag och världsuppfattning är numera inskrivna som centralt innehåll i våra läroplaner. De nya skrivningarna gällande digitaliseringen ställer en hel del till sin spets. Vissa saker har vi på en del håll arbetat med länge på andra ställen är man noviser och saknar till och med tillgång till digitala verktyg till alla elever. Men att vi måste lära om och lära nytt under läsåret 2017-2018 råder det ingen tvekan om. Detta är året då vi ska förbereda oss så att vi kan träda in i nästa läsår med en ny kunskap och nya förutsättningar på plats.

Det är en utmaning och utmaningen antas på väldigt olika sätt runt om i landet. Det finns hur mycket som helst att säga om förfarandet och skrivningarna men det är inte det detta inlägg ska handla om. Istället tänker jag glädjas åt att vi åtminstone fattat ett beslut om en riktning så att vi kan börja arbeta mot denna.

I de nya skrivningarna är källkritiken central. Och jag skulle ljuga om jag påstod att den är enkel. Vi är många som någon gång delat en artikel eller ett inlägg som senare visat sig vara falsk. Det är inte alla dagar som jag medvetande gör mig själv på i vilken filterbubbla jag befinner mig i eller att mina åsikter bildas utifrån de källor jag läser. Ändå tycker jag mig vara en källkritisk person som värderar mina källor. I mitt ämneslag skojade vi lite om att det är lite som att vi förväntas undervisa om det vi inte riktigt vet om att vi inte vet.

Mina tre tips

Därför tänkte jag dela med mig av tre resurser som jag den en senaste tiden har snubblat över. Tre utmärkta sidor på nätet som förklarar den digitala världen lite bättre för både mig, mina elever och alla andra i min närhet.

Amnesty international

Den första är Amnesty International och deras lektionsmaterial "Fånge i nätet". En lektion där eleverna får undersöka en fråga utifrån helt olika källor. De får sedan jämföra sina resultat med varandra och upptäcka väldigt tydligt att beroende på var man hämtar sin information får man olika uppfattning av vad som hänt. Diskussionerna och insikterna efter denna övning brukar vara djupgående och lärorika.

Ekokammaren

Den andra sidan jag vill tipsa om på samma tema är Ekokammaren. Ett ideellt projekt som Martin Törnros skapat. Upplägget är enkelt. I fyra olika fält bredvid varandra kan man läsa dagens nyheter beroende på om man har ett socialistiskt, miljömedvetet, liberalt eller nationalistiskt flöde. Man kan också lägga in sökord och då upptäcka att beroende på flöde står det väldigt olika saker. Med hjälp av sidan kan man jämföra analysera och dra slutsatser om den egna men också andras världsblid. Vem har egentligen rätt? Och hur förstår jag världen? Såklart är det tillspetsat men det ger en intressant bild av våra filterbubblor och skapar väldigt intressanta diskussioner och insikter.

The future of fake news

Tredje och sista tipset är sidan The future of fake news En sida som visar hur vi inom en snar framtid inte kommer kunna se skillnad på ett riktigt filminslag och ett manipulerat. Tekniken finns. Det handlar bara om lite finputsningar och sen kan vem som helst få vem de vill att säga det de vill att de ska säga. En hissnande insikt som tar källkritiken till en helt ny nivå.

Inlägget skrivet av Karin Berg

Senast uppdaterad 2017-08-21

Efter de nyligen reviderade styrdokumenten med en hel del digitala inslag har en av sommarens stora lärarsnackisar i sociala medier varit debatten om digitala verktygens vara eller icke vara i skolan. Igen. Jag anser att datorn har stor potential, så länge man använder den ändamålsenligt.

Självklart ska både elever och lärare lära sig hur modern teknik fungerar och kan användas i olika sammanhang. Likaså behöver både elever och lärare fundera på vilka för- och nackdelar som följer med användandet, vilka risker och möjligheter som finns, vilka begränsningar verktygen har, samt vilken potential verktygen kan få i framtiden. Men när användandet av verktygen diskuteras utan att koppla dem till undervisningens innehåll eller syfte blir det lätt djupa skyttegravar på båda sidor om slagfältet och debatten polariseras helt i onödan.

Jag använder digitala verktyg ofta. Till mycket. Ser enorm potential. Men samtidigt är jag kritisk till hur verktygen stundtals används både i och utanför våra klassrum. Av rektorer, lärare och elever. Och av tjänstemän och politiker!

Egentligen behöver man inte krångla till det så förbaskat. Här kommer fem tips till de lärare som fortfarande är skeptiska till att använda datorn eller andra digitala verktyg i undervisningen.

Planera mera. Fundera på VAD elever ska göra. VARFÖR ska eleverna lära sig just detta? HUR ska det gå till? GENOM VAD ska eleverna lära sig? HUR ska eleven visa vad den har lärt sig? HUR vet läraren att eleven kan? Detta är bara några av de frågor läraren kan ställa till sig själv i planeringsfasen. Kopplingen till de digitala verktygen görs genom att fortsätta ställa didaktiska frågor: När är det läge att använda datorn? Till vad? Varför? Hur?

Använd datorn rätt. Den ska användas för att göra ett arbete, oavsett vilket, snabbare, snyggare och smidigare.

Bestäm syftet. Använder eleven datorn för att planera, producera, presentera eller publicera? Eller kanske för att kommunicera? Eller färdighetsträna? Eller...

Välj ändamålsenligt. Det finns 1000-tals program och appar. Många är roliga, häftiga och snygga, men tenderar vid användande att handla mer om teknik än om innehåll. Svarar programmet upp till syftet? Om nej eller nja... välj ett annat! Är programmet för krångligt och tar för lång tid för läraren att lära sig blir det med stor sannolikhet detsamma för eleverna (och nej, eleverna kan generellt inte mer än vi tror)... välj ett annat!

Bestäm strukturen. Var tydlig med när datorn ska användas, och inte! Jag börjar och avslutar varje lektion med datorlocken nedfällda för att göra eleverna fokuserade och närvarande. Korta och avgränsade uppgifter fungerar ofta bättre än tidskrävande och diffusa. Exempel på mindre lyckade uppgifter som användes flitigt i samband med datasalarnas intåg: Forska om ett land. Ta reda på fakta om landet. Surfa fritt. Skriv egna meningar och klistra in bilder. Du har fem lektioner på dig. Vi är nog många som läst elevarbeten som bestått av några rader text, en flagga och en bild på en maträtt. Det ansvaret som läggs på eleven i den här typen av uppgifter är helt enkelt övermäktigt. Vad blir egentligen lärarens roll? Det är många elever som inte klarar av att utföra uppgiften eftersom det, bland annat, är svårt att veta vad som förväntas. Därför väljer eleverna att göra annat som att spela spel, lyssna på musik eller titta på Youtube. Ett exempel på en avgränsad uppgift med en bestämd struktur kan se ut så här:

Självklart föregås uppgiften av enskild tänkande, samtal parvis och i helklass. Vidare kan vi efter att eleverna har publicerat scenerna fortsätta med att tänka, samtala och skriva med elevernas egna bilder och ord som lektionsunderlag. Elevinflytande får man på köpet!

Till sist en topplista på de mest ändamålsenliga verktygen för mitt och mina elevers arbete:

1. Google Drive - skapa och dela dokument, presentationer och enkäter

2. Youtube - publicera och ta del av andras filmklipp

3. Padlet - gemensam yta för publikationer

4. Answergarden - samla ord tillsammans

5. Canva - kombinera bild och text

Du behöver inte bli en datatekniker för att använda datorn i undervisningen. Med ett fåtal verktyg skapar du enorma möjligheter för dig själv och dina elever. Lycka till!

Inlägget skrivet av Fredrik Sandström

Senast uppdaterad 2017-06-30

Jacob Möllstam, lärare på Jonsereds skola, skriver om att det är hög tid att skippa polariseringen om skolans digitalisering för att göra plats för HUR-frågor om exempelvis digitala nationella prov.

"Du kanske inte ska arbeta i skolans värld om du inte vet vem Therese Lindgren är, aldrig redigerat en wikipedia-artikel eller aldrig testat att sända live på Facebook?" säger någon tyckare i en intervju. "Kasta ut datorerna ur klassrummet" skriver en annan tyckare på debattsidan av en stor tidning. Två ytterligheter som man hade kunnat hoppas skulle vara uppseendeväckande extremer i en sansad debatt om vad som egentligen är komplicerade frågor: digitaliseringen av skolan. Bortom skärmarna och prylarna finns egentligen frågan om hur svensk skola kan bli relevant och meningsfull även i en komplex och okänd framtid. Lyckas vi hitta ett bra svar på den frågan kan Sverige se fram emot en fortsatt säker position som kunskapsnation i en global värld. Om vi misslyckas så riskerar vi att förlora en hel generations möjlighet att förverkliga sin fulla potential samtidigt som det skulle sänka Sverige på flera sätt. Så visst känns det skönt att de två tyckarna i början av den här texten är unika extremer som går att bortse ifrån till förmån för en bred och nyanserad diskussion om hur vi ska hitta rätt med skolans framtid?

Tyvärr är det inte så. Snarare är det så att den som kan formulera sig extremast får störst uppmärksamhet, samlar på sig följare tillmäts störst förtroende av utomstående. Det skadar skolan och dess utveckling eftersom den fastnar i en polariserad debatt OM istället för att utvecklas till en professionell diskussion om HUR. I det hör fallet handlar det om digitalisering i allmänhet och digitaliseringen av nationella prov i synnerhet. Tyckarna parkerar samtalet i frågor OM vi ska digitalisera skolan. Som om det ens var en fråga. När hela samhället digitaliseras så kommer skolan naturligtvis att gå samma väg. De enda frågetecken som finns kvar kring OM-frågorna är politiska. De är upp till riksdag och regering att besluta om och rent krasst ganska meningslöst för enskilda tjänstemän att lägga sin tid på. Så klart står det fritt för var och en att bilda sig en åsikt men när det ersätter en professionell diskussion om HUR-frågor så är något fel.

Så låt oss prata om HUR-frågorna för digitaliseringen av de nationella proven. Vi tar kommandot över diskussionen och för den dit den gör hemma, bortom polarisering och pajkastning. Beslutet från Regeringen är att tillsätta en lagrådsremiss där alla nationella prov ska vara digitaliserade till höstterminen 2018. I samma lagrådsremiss finns bland annat skrivningar om att prov ska avidentifieras och rättas av andra än undervisande lärare och att resultaten ska knytas närmre betygsättningen. Förslag som alltså inte har särskilt mycket med skolans digitalisering att göra. För den sakens skulle bortser jag i stort från de bitarna i den här texten trots att jag har mycket att säga om dem.

Tidsplanen
Kan verkligen alla delprov digitaliseras? Inom ett år? Min första fundering är om verkligen alla delprov i de nationella proven kan digitaliseras. Matematikprov där elever ska visa sin huvudräkning borde lätt kunna digitaliseras. Läsförståelseprov där elever ska läsa en text och sedan svara på flervalsfrågor likaså. I princip alla delprov som går ut på någon typ av skrivmoment skulle säkert förbättras av att de digitaliserades eftersom skrivprocessen när en skriv på en dator skiljer sig åt från processen att skriva samma text med papper och penna. Att skriva en kladd och sedan renskriva försvinner när en skriver vid datorn. Så långt skulle en digitalisering av de nationella proven säkert kunna göras ganska enkelt. Det jag funderar över är hur muntliga delprov kan digitaliseras. Om det handlar om att spela in ett samtal mellan en lärare och ett antal elever så att någon annan sedan kan lyssna och bedöma så undrar jag verkligen över om det är någon poäng med att digitalisera de bitarna. Andra personer som förstår mer om vad digitala verktyg idag kan förmå pekade mig i riktningen av AI-baserade tjänster som kan höra och analysera mänskligt tal på en nivå som motsvarar en människa. På det sättet är det kanske bara tidsfråga innan även muntliga delprov kan bedömas bättre av maskiner än människor? Ändå. Det känns lite skevt att tänka att exempelvis delprovet i svenska i år 3 där elever idag går ut till ett grupprum för agg enskilt läsa högt för sin lärare och sedan ha ett kort textsamtal skulle ersättas av en interaktion med en dator. Det kanske är gammaldags men förlorar vi inte något när läsning inte längre blir en interaktion mellan två människor? Kanske, kanske inte. Det jag har svårt att föreställa mig är att vi kommer ha svar på det här inom ett år.

Hjälpmedel?
Det går också att föreställa sig att ett digitaliserat prov skulle kunna underlätta anpassningarna och erbjuda fler riktade hjälpmedel. Min erfarenhet av de nationella proven är dels att det är svårt att hinna svara på alla elevers frågor (varav de flesta besvaras av att bara hjälpa dem att läsa instruktionen en gång till) och dels att det är svårt att veta hur mycket en kan hjälpa till utan att det blir för mycket. Å ena sidan vill jag att alla elever ska förstå uppgiften men å andra sidan måste jag passa mig från att göra jobbet åt dem. I båda dessa fallen, frågor och hjälp, så kan man tänka sig att ett digitalt prov skulle kunna förbättra provsituationen. Dels kan man lätt föreställa sig en instruktion som eleven kan spela upp så många gånger hen behöver det och dels kan man föreställa sig att en del av provkonstruktionen skulle kunna vara att utveckla tillräckligt hjälpsamma ledtrådar för komplicerade moment. Det är ändå så att se som tar fram de nationella proven lägger månader på varje uppgift för att testa, skriva om och testa den igen. De besitter kunskapen för att förutse var elever kommer köra fast och vilken hjälp som skulle underlätta utan att ta bort det momentet som ska mätas.

Betydelsen av mätpunkter
En annan aspekt av digitaliserade nationella prov är att det skulle kunna innebära en ny definition av vad vi menar med ett prov. Forskning om bedömning visar att det tar fyra till fem mätningar för att kompensera för dagsformen hos eleven som skriver provet. Så egentligen skulle vi behöva sätta alla elever på att skriva varje delprov fem gånger (med olika frågor varje gång fast på samma stoff) för att kunna säga något säkert om vad de kan och inte. Det skulle aldrig gå att genomföra i praktiken. Alltså kompromissar vi och litar på någon typ av professionell magkänsla. Utvärderingar från nationella prov visar ändå att de flesta lärare tycker sig veta vilket resultat seras elever kommer att prestera innan proven ens skrivs. Frågan är om det säger något om hur väl lärarna känner sina elever eller om provens oförmåga att ge värdefull information om elevernas kunskapsutveckling. Dock kan man tänka sig att med riktigt bra digitala verktyg som bas för riktigt bra designade skoluppgifter så skulle fem-sex skrivuppgifter som elever presterar som en del av undervisningen i exempelvis år tre kunna ersätta delproven att skriva en faktatext om ett visst ämne på ett visst datum. För en enskild lärare skulle det vara övermäktigt att rätta och analysera varenda skoluppgift som om den vore ett nationellt prov. Men med digitaliserade nationella prov går det att föreställa sig en automatiserad rättning där mjukvaran kan göra precis en så noggrann rättning varje gång. Ut skulle läraren få en mycket mer tillförlitlig sammanställning som visar elevens utveckling över tid och som gör det möjligt för läraren att fokusera på analysarbetet.

Lärares professionalitet i en digitaliserad skola
Till sist funderar jag över vad som egentligen är en lärares professionella domän i en skola där allt mer av bedömningsarbetet kan göras snabbare, säkrare och effektivare av en dator. Utan att räkna efter så känns det ändå som att typ halva min arbetsbeskrivning går ut på att rätta, bedöma och analysera. Den andra halvan går ut på att utifrån det arbetet förbereda och genomföra undervisning. Jag tror inte att hela bedömningsarbetet kan ersättas av en dator inom överskådlig tid. Men insamlingen och sammanställningen av bedömningsunderlag kan nog göras bättre av datorer redan idag och då får vi både mer tid och bättre underlag för att ägna oss det som är svårt: att analysera vad våra elever behöver, förbereda undervisning som svarar mot det och själva undervisningen.

På det sätter ser jag inte att lärarens professionalitet hotas av skolans digitalisering eller för den delen att den förändras till att ha kolla på varenda populära YouTuber. Det är nästan lika otroligt som att det kommer gå att ha en skola utan datorer. Läraryrket kommer fortsätta att handla om undervisning och skolan kommer fortsätta handla om att varje elev ska ges möjlighet att utvecklas till sin fulla potential så länge som vi släpper meningslösa debatter om OM-frågor och hjälps åt komma fram till de avgörande HUR-frågorna. Det är så vi tar kontrollen över skolans digitalisering och styr den till något som verkligen utvecklar skolan.

Inlägget skrivet av Jacob Möllstam

Senast uppdaterad 2017-05-22

Jacob Möllstam, grundskollärare på Jonsereds skola i Partille, funderar kring likheter mellan folkskolans satsningar på Saga-biblioteket och dagens satsningar på en dator per elev.

För ett tag sedan fick jag förmånen att gå en guidad visning av utställningen En sagolik skola som arrangeras av Lärarstiftelsen på Valdemarsudde innan den kommer turnera runt i landet. Upprinnelsen är att folkskolan i år fyller 175 år och i samband med det visas en utställning kring skolans utveckling under den tiden. Bakom folkskolan fanns nämligen ett ideal att barn bildas genom kultur. Riktigt fin kultur. Därför anlitades de främsta konstnärerna och författarna till att skapa läromedel. Ett av de exempel som kanske flest människor känner till är Selma Lagerlöfs berättelse om Nils Holgersson och gåsen Akka men det är inte på något sätt ett ensamt projekt. Mellan 1899 och 1954 publicerades barn- och ungdomslitteratur inom ramen för Barnbiblioteket Saga, ett initiativ startat av SAF (Sveriges Allmänna Folkskollärareförening) med syftet att ge barn tillgång till god litteratur av hög kvalitet. En radikal tanke om likvärdighet på den tiden. Bakom låg Fridtjuv Berg och makarna Amanda och Emil Hammarlund.

Jag tror inte att folk idag kan relatera till betydelsen som det här projektet hade för skolan och bildningen av Sverige. Det beskrivs ofta som en av de viktigaste insatserna för barnlitteratur i Sverige någonsin och jag skulle vilja tillägga att det kan vara en av de viktigaste likvärdighetsreformerna i svensk skolhistoria. Frågan är om folkskolan hade blivit den framgång den var utan en parallell satsning på tillgång på tillgäng litteratur av god kvalitet. Lärandet kräver tidsenliga verktyg. På den tiden betydde det tillgång till fler litterära verk än Bibeln, för att vara krass. Inte för att det är något självklart fel på Bibeln utan därför att det inte funkar att använda ett litterärt verk till all undervisning. Variationen är som bekant nyckeln för ett lärande som bjuder in till att utforska omvärlden. Därför var det lika viktigt som radikalt när eleverna fick egna böcker. Böcker som de fick ta med hem och göra till sina egna.

175 år senare är det mycket som är annorlunda men också mycket som är ungefär likadant. Nu pratar vi inte lika mycket om vikten av att alla barn får sin egen bok. Fast att vi fortfarande vet hur viktigt läsning är så är tillgången överlag så god att det inte längre krävs insatser som Saga-biblioteket. När vi pratar likvärdig tillgång till tidsenliga verktyg så är det framförallt digitala verktyg vi diskuterar idag. Det är samma situation men i en annan kontext. Nu är vi i den situationen att varje huvudman själv får lösa finansiering och utformning av diverse IT-satsningar. Jag tror att runt 250 av 290 kommuner i Sverige har någon form av en-till-en-satsning där varje elev får någon typ av enhet. För att göra en historisk jämförelse så har vi kommit dit att varje huvudman på egen hand har börjat köpa in en bibel per elev. Ganska snart kommer vi antagligen förstå att det inte erbjuder tillräckligt med variation för att tillvarata digitaliseringens fulla potential. Vi behöver - och om historien har något att lära oss så kommer vi förr eller senare få - en modern motsvarighet till Saga-biblioteket.

Exakt hur den kommer se ut är lika svårt att svara på som det var för någon att försöka förutspå Saga-biblioteket innan Fridtjuv Berg och makarna Hammarlund kom omkring. Jag är ingen utav dem och kommer inte kunna ge några färdiga lösningar. Dock har jag ett par spaningar:

1. Hade Saga-biblioteket haft som villkor att dess utgivna böcker bara fick nyttjas i skolan och aldrig tas med hem så tror jag inte genomslaget ahde varit lika stort. Tvärtom. Det är först när elever fick god tillgång till litteratur överallt i sitt liv som läsning och alla fördelar som det medför på riktigt blev jämlikt. Kan det samma gälla för moderna satsningar på tillgång till digitala verktyg och de aktiviteter som de medför?

2. Ingenstans i diverse historiska texter om Saga-biblioteket läser jag om att det är en satsning som ses som en besparingsåtgärd. Inte alls. Den enda gången ekonomi diskuteras så är det i frågor om hur priset kan bli så lågt att nästan alla har råd med det. Det landade på två kronor för en ettårig prenumeration som gav ett tiotal böcker/ tidningar. Trots det låga priset var det ändå de som inte hade råd och inte sällan var det enskilda lärare som då finansierade beställningar åt de eleverna. När vi spånar på en modern reboot av Saga-biblioteket så är nog kostnaden lika relevant. Idag har en majoritet av alla åttaåringar en egen smart mobil. Samma siffra bland tioåringar ligger kring 87% - ungefär i par med alla äldre åldersgrupper upp till de äldre pensionärerna. Så nog tusan måste mobila enheter vara en utgångspunkt för storskaliga digitala satsaningar med sikte på likvärdighet.

3. Jag tror att idealet att engagera de bästa tänkbara konstnärerna för att skapa läromedel är lika relevant idag. Förutom förtfattare och konstnärer behövs de främsta programmerarna, grafikerna och spelutvecklarna. Och de bästa lärarna. Först då kommer vi kunna se en digitalisering av läromedel som är värd namnet.

4. Förmodligen lär det även den här gången behövas en tydlig lärarkraft som motivator. Det var förmodligen ingen slump att det var SAF som initierade Saga-biblioteket på samma sätt som att det inte lär vara någon slump att Fridtjuv Berg var rektor (typ) och att både Amanda och Emil Hammarlund var lärare. Riktigt bra skolutveckling skapas och utvecklas nära verksamheten. Så var det i slutet på 1800-talet och så är det förmodligen också 2017.

För den som inte har möjlighet att ta del av utställningen En sagolik skola så finns den också på Internet.

Du kan läsa mer här:
TAM-registretrs samling av bilder från Saga-biblioteket Exempel på titlar i Saga-biblioteket En artikel om Saga-biblioteket En till artikel om Saga-biblioteket

Foto: Eva-Lis Sirén, CC-BY-SA

Inlägget skrivet av Jacob Möllstam

Senast uppdaterad 2017-05-21

Jacob Möllstam, grundskollärare på Jonsereds skola i Partille, åkte till invigningen av ett nytt makerspace i Kungsbacka och funderar på makerkulturens bidrag till och utveckling av en skola som rustar elever för en komplex och okänd framtid.

För ett tag sedan fick jag en inbjudan till invigning av ett nytt makerspace. Den här gången är det Kungsbacka söder om Göteborg som satsar. Mellan tummen och pekfingret skulle jag gissa att det de senaste åren är omkring 20-30 skolhuvudmän startat liknande verksamheter. Det ska jämföras med att vi har 290 kommuner och 700 företag som bedriver skola. Min arbetsgivare är en av dem. Kanske är det därför jag uppskattar när en till huvudman tar steget in på banan. Det blir ytterligare en aktör som tar nästa steg i att aktivt medskapa vettiga svar på vad som händer i gränslandet mellan skapande och kunnande, nutid och framtid, skola och näringsliv och inte minst teknik och pedagogik. Lite därför var det lätt att prioritera att göra en lördagsutflykt till Kungsbacka för att gå på invigningen av deras makerspace och samtidigt ta reda på om det är så att en pusselbit av framtiden finns i Kungsbacka.

Redan i bilen på vägen dit inser jag en sak. Placeringen av lokalen är en första markör. En del makerspace finns inrymda i rymliga lokaler i industriområden där det redan finns mycket kunskap, verktyg och kanske rent av ett partnerföretag. Andra makerspace finns inrymda i närheten av antingen skolor eller kulturhusliknande lokaler där deman vill attrahera redan rör sig - men av andra syften än att skapa med IT som material. I Kungsbackas avslöjar min GPS att de har valt det förstnämnda alternativet. Väl på plats berättar utvecklingsledaren Pernilla Öhberg att de också har tillgång till tillfällig pop up-verksamhet i centrala lokaler av den andra karaktären. Det tror jag är ett smart upplägg redan från början. Att ha tillgång till båda lättåtkomliga ytor och verkstadsytor där en variation av utrustning kan rymmas.

Det hänger med ett återkommande dilemma i frågor om makerkulturens roll i skolan: vilket personligt fokus en går in med. Det verkar som att en hel del personer som verkar i makerspace primärt har antingen ett teknikfokus eller ett lärandefokus. Så klart är det både möjligt och vanligt att brinna för båda men var och en har ändå en hemvist och en bakgrund. Det märker jag ofta när jag pratar med personer om de här frågorna.

En del älskar att prata utrustning, verktyg och tekniska lösningar på problem som uppstår. När man kommer till frågor om lärande så har de ofta en ytlig reflektion. "Jag tänker att det här kan passa i alla ämnen egentligen men varför inte matte och teknik till att börja med?" kan vara ett exempel på resonemang som de här personerna introducerar. Det är säkert en bra reflektion men inte på nära håll en tillräckligt solid grund för att kunna övertyga en skeptisk förvaltningschef att satsa på makerkultur i skolan. (Eller för den delen för att övertyga en skeptisk lärare att investera undervisningstid.) Och den skepsisen är faktiskt välgrundad. Skola och utbildning är alldeles för viktigt för att laborera med utan att en grundad plan som går att motivera med teorier om lärande. Det blir nästan omöjligt att fullt ut sätta sig in i de här personernas förklaringar av vad som sker och än svårare att ta de första Steen mot att själv kunna göra.

Å andra sidan finns det de (jag inkluderat) som har sin hemvist i lärandet och som med lite träning kan skapa sig en hjälplig teknisk kompetens och som brinner för makerkulturen i skolan utifrån vilka potentialer det har för eleverna och deras lärande. Allt från möjligheten att kanske rusta dem lite bättre för en komplex och okänd framtid till att äntligen hitta en arena där det är naturligt och rent av nödvändigt att undervisa på ett sätt som är präglat ständiga försök varav de flesta går fel innan eleven till sist hittar rätt. De personerna riskerar ofta att på grund av teknisk okunnighet missa möjligheter att ta tillvara på teknikens fulla potential. Istället blir det lätt att man köper på sig exempelvis dyra robotar som mest fungerar som radiostyrda bilar. Det är inget fel med att ha de verktygen i ett makerspace. De kommer rent av krävas för att kunna tillmötesgå en del centralt innehåll i grundskolans tidigare åldrar. Men de är i sin natur för instängda för att kunna erbjuda något eget skapande att tala om. På den punkten är det fria utforskandet som präglar de aktiviteter som de med teknikfokus levererar. Där är eget uttryckt och egna idéer en sjävklarhet.

Så fungerar det i allra största allmänhet när man pratar makerkultur och skola - om jag ska överdriva lite med syfte att synliggöra kontraster. För det som är häftigt med Kungsbackas Makerspace är att här finns hela spektrat representerat, och alla delar behövs! I en lokal finns en tekniknörd som passionerat demonstrerar tekniken att vakuumforma plast med hjälp av modeller som är digitalt designade och sedan 3D-printade. (Ett bra användningsområde för 3D-printerns i skola och förskola!) Han visar och förklarar och jag tittar passivt på med en vag förståelse. När jag går därifrån förundras jag över hur coolt det är men saknar egen erfarenhet. I andra ändan av lokaler finns biblioteket och visar upp sin verksamhet. Där samlas barnen för där får man göra själv. Störst aktivitet är det runt en uppsättning iPads som är utrustade med diverse verktyg från företaget Osmo. De erbjuder en liten plastbit till kameran på framsidan av iPaden och kit med block dom tillsammans skapar en aktivitet där barnen skapar på bordet framför iPaden och så känner appen av det genom kameran. Aktiviteten är hög men jag kan inte låt bli att undra vilket lärande det genererar. Snällt tolkat är det en introduktion till att skapa med IT som material. Och ingen skugga ska falla över bibliotekarierna i det fallet eller Kungsbacka som helhet för den delen. Det här är ett dilemma som hela skolsverige präglas av. Görande som är coolt men som inte når ska vägen fram till reflektionen som avses i exempelvis teknikämnets kursplan är så pass vanligt att Skolinspektionen har skrivit en särskild rapport på ämnet.

Det fina med att hela spektrat av fokus, kunnande, kompetenser och drivkrafter samlas under ett tak som det gör i Kungsbacka är att förutsättningarna för möten som leder till ömsesidig utveckling är skyhög. Jag tror att i takt med att fler sådana här knutpunkter mellan olika verksamheter skapas så kommer makerkulturen få en allt naturligare roll i skolans värld. För samtidigt som vikten av att ständigt utveckla kompetens om barn och ungas lärande är tidlös så behöver skolväsendet fylla på med en god portion teknisk expertis långt bortom vad lärarkåren själv besitter. Då kan initiativ som Kungsbacka Makerspace möta båda de behoven samtidigt.

Till sist en spaning:
För aktörer som kommit lite längre i att etablera kopplingar mellan makerkultur och skola så kommer Kungsbacka Makerspace alldeles säkert med tiden utveckla flera kunskapsområden där de kommer leda utvecklingen nationellt. Jag drar till med en gissning och konstaterar redan nu att ett sånt område kommer vara användningen av BBCs Microbit i byggandet av egna tekniska lösningar. Tack vare ett samarbete med Digitalverkstan så finns det goda förutsättningar till utveckling på det här området. Jag har sedan en tid sett hur Microbits används för att bygga tekniska prylar som går att styra men har inte riktigt fattar hur eller varför det är en grej för skolan. "Kopplingen mellan datorer och el" är den stora vinsten får jag veta när jag pratar med en av killarna från Digitalverkstan som håller på och startar upp verksamheten i Kungsbacka. Det är en insikt som besvarar en del frågor jag haft ett tag. På sikt ser jag fram emot att följa utvecklingen inom det här specifika området i Kungsbacka och så klart inom makerkultur i allmänhet.

Inlägget skrivet av Jacob Möllstam

Senast uppdaterad 2017-04-24

Jacob Möllstam, grundskollärare på Jonsereds skola i Partille, tipsar om de coolaste presentatörerna på SKLs skolriksdag - en grupp elever från Öckerö som tävlat på VM-nivå i robotprogrammering.

I dagarna arrangerar Sveriges Kommuner och Landsting kommunal Skolriksdag. Det är en samling av makthavare och chefer från typ Sveriges alla kommunala skolhuvudmän. Det är ett pärlband av viktiga paneldiskussioner mellan lika viktiga snubbar (OBS, könsneutralt!). Ett sådant exempel är när ett par personer med koppling till Skolkommissionen på scen får diskutera kommissionens hett diskuterade slutrapport. Det är också ett antal dragning från olika skolkommuner som berättar om framgångsrikt utvecklingsarbete som kan intressera andra huvudmän med liknande utvecklingsbehov. Den biten brukar vara rätt intressant att ta del av, antingen på plats eller via Internet i efterhand, eftersom de inte alltid är människor och utvecklingsarbeten som får särskilt stor uppmärksamhet nationellt. I år får också den här konferensen ytterligare en dimension, kanske rent av den coolaste dimensionen - ett gäng mellanstadieelever som också är flerfaldiga svenska mästare i robotprogrammering. De och deras lärare Erik Johansson och Maria Sörensson har i flera år kumperat ute på Öckerö och bedrivit pedagogisk verksamhet i mästarklass - utan att få i närheten av så mycket cred som de förtjänar. Förutom att det är fullt rimligt att ära de som äras bör så är det lite märkligt att ledare inom ett så aktuellt område som programmering inte får ta större plats - för alla vi andras skull. De övriga 289 skolkommunerna som ingår i SKL har så mycket att lära sig av Öckerö i allmänhet och Ten Island Makerspace i synnerhet.

Det finns en kort videointervju med eleverna som åkt till Stockholm för att presentera. En bit in i samtalet slår en av eleverna huvudet på spiken:

"Det är roligt att få kunna skapa själv, att få vara kreativ och tänka att man kan faktiskt göra någonting själv."
- Wilda, elev

För alla lärare och skolledare som inte riktigt förstår poängen med programmering och makerkultur i skolan, för alla politiker som inte riktigt tror på programmering som något allmänbildande, för alla skeptiker som bittert utropar 'modeord!' så räcker det citatet för att motivera varför det här är viktigt för skolan. Jag önskar så att fler av de gubbar och tanter som är på SKLs skolriksdag skulle ta sig tid att lyssna in de här eleverna och deras lärare. Om lite drygt ett år kommer de nationella it-strategierna vara verklighet och då kommer de här politikerna och hela deras förvaltningar behöva ha gjort orden de här eleverna levererar till sina egna. Lika bra att börja nu.

Läs mer;
Ten Island Makerspace på Facebook
Datorn i Utbildningens reportage från Öckerö i samband med Guldtrappan

Inlägget skrivet av Jacob Möllstam

Senast uppdaterad 2017-03-29

Mikaela Sveijer ger tips om hur man med hjälp av det digitala enkelt kan skapa bokstavsmaterial tillsammans med barnen.

Jag arbetar på en avdelning med barn i åldrarna 1-3 år. Vi upptäckte under hösten att gruppen visade ett stort intresse för bokstäver och sina namn. Vi pedagoger hade skapat ett samlingsmaterial med barnens foto och deras namn och snabbt kände de igen sitt namn och började benämna begynnelsebokstaven som "sin". Det här ville vi spinna vidare på och i appen PicCollage Kids skapade barnen med stöttning av oss sin bokstav. De fick välja bakgrund och färg på sin bokstav innan den skrevs ut, klipptes och laminerades och används i det oändliga.

PicCollage är en app som används flitigt i förskolan, framför att för dokumentation då den är lätt att jobba i, men vi använde den på ett annorlunda sätt.

Barnen letar efter lika, bygger på bokstäverna, bygger lika bredvid och använder dem som biljetter i rolleken. Vi kan se att deras bokstav är viktig för dem och även om flera av dem har samma begynnelsebokstav så vet de ändå vilken som är deras. De finns tillgängliga för barnen i leken inomhus och på gården sitter de uppe på staketet. Vi använder deras utebokstäver som samlingsplats när det är dags att gå in, och ofta står barnen där och pratar och jämför allas bokstäver.

För någon vecka sedan var det ett par barn som ville göra sin bokstav med papper och penna men när de provade blev de frustrerade över att det inte såg ut som de ville. Då plockade vi fram PicCollage Kids igen och gjorde nya bokstäver, den här gången valde vi en vit bakgrund med svart siluett av bokstaven och vi lade till barnens namn nedanför. Vi valde att laminera dem för att kunna göra om många gånger utan att behöva använda flera papper. Det här materialet används flitigt med whiteboardpennor: de fyller i, ritar längs linjerna, lekskriver sitt namn, suddar och börjar om. Men idag använde vi dem utan whiteboardpennor, vi lade till pärlor istället. Plötsligt skapades nya utmaningar med finmotorik och vi samtalade om färger, antal och mönster.

Att på det här sättet tillsammans med barnen kunna skapa ett material som möter barnens intresse och nyfikenhet är otroligt enkelt och barnen tycker att processen är rolig.
Mikaela Sveijer arbetar som förskollärare i en grupp med yngre barn på Norlandia K2H i Uppsala. Ni hittar henne även på Twitter: @IT_trollet

Inlägget skrivet av Mikaela Sveijer

# data[].attributes.attachment_link.description
Senast uppdaterad 2017-11-21 Underlätta för dina elever att hitta källor, uppgifter och frågor med index, länkar och slides. Ett längre gemensamt läsprojekt består ofta av många både stora och små uppgifter. Det blir snabbt svårt att hålla ordning på dokument, frågor och svar, både för läraren och eleverna.

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Livesändningsappen Periscope har det gjort det lättare än någonsin att starta en livesändning med hela världen som publik. Appen har snabbt blivit populär bland unga, men också ett bekymmer för lärare när klassrummet blir studioplatsen.

- Det jag ser är att trenden är att man ska skaffa likes framför allt genom att sända från sitt klassrum och reta läraren och göra dumt i klassrummet, säger Sara Bruun, lärare på en högstadieskola i Vinslöv.

Några av rubrikerna på de livesändningar som lades ut på torsdagen bekräftar trenden: "Idrott om 30 kollar fuckar vi lektionen" "30 tittare ja förstör skolans dator" "40 views vi örfilar en lärare" "100 tittare så skriker jag allahu akhbar inne i matsalen" "200 tittare och vi gör condome challenge och min vän kissar ut från fönstret".

Otrygga vid smygfilmning

Sara Bruun är uppriktigt orolig över att likehysterin och verktyg som Periscope ska försätta unga i fara och problem. På senare tid har många elever kommit till henne med oro för risker som deras vänner tar.

-Jag såg en kille som skrev "Vid 100 likes hoppar jag från taket". Han fick inte 100 likes, men frågan är: hade han hoppat om han fått det?

Frågan diskuteras nu flitigt bland lärare över hela landet. Många känner sig otrygga och frågar sig vad man kan göra åt det.

- En del säger tvärsäkert: förbjud mobilen, stäng av internet. Men det är inte så enkelt. Jag samlar in alla mobiler i dörren när eleverna kommer till klassrummet. Men jag kan inte kroppsvisitera eleverna.

Relationer och förhållningssätt

Och egentligen är det inte telefonen eller appen i sig som är problemet säger hon.

- Vi måste prata om förhållningssätt, ledarskapet i klassrummet, relationerna mellan lärare och elev. När man ser de här filmerna så visar det ingen positiv bild av skolan. Det är så stökigt att man blir tokig, säger hon.

Hon tror att enda vägen framåt är samtal. I de diskussioner hon haft i klassrummet framhåller många elever vilka möjligheter appen erbjuder. På sin blogg på Lärarnas riksförbund ger hon förslag till diskussionsunderlag.

- Pratar vi om London kan vi åka till London i realtiden. Vi kan åka till Alexanderplatz och se den här festen vi pratar om. Livesändningar från mobilen har ju också varit kanon vid exempelvis arabiska våren. Det finns många fördelar. Och många faror.

"skriv ett nummer så busringer jag". "Vid xx likes äter jag kanel/ett rått ägg/stark chilisås". "Vid xx likes hoppar jag i snön/häller vatten över huvudet/sniffar mjöl". Andra erbjuder sig att sjunga, dansa - eller klä av sig. De aktiviteter som unga erbjuder sig att göra på Periscope har utförts av unga i decennier.

Kan se exakt var du är

Men istället för att imponera på ett kompisgäng så gör du det inför en okänd publik. Det är inte unikt för Periscope, men en skillnad från andra sociala medier är att din publik kan se exakt var du befinner dig. En publik som liksom på andra sociala medier kan innehålla stora delar näthatare. Eller om du är tjej, äldre män som söker kontakt.

"Fråga vad du vill" erbjuder många tjejer i livesändningar från sina sovrum. Seriösa kommentarer besvaras. Förolämpningar och sexuella anspelningar ignoreras. Näthat är ett av stora diskussionerna i Sara Bruuns klassrum och vardag för många som väljer att publicera sig på sociala forum, säger hon.

- Tjejer, särskilt populära tjejer, får mycket näthat. De säger att det enda sättet är att inte mata trollen. Börjar man kommentera tar det aldrig slut. Men näthatet kommer alltid och om det inte är helt fördjävligt tycker de att det är värt det.

Sara Bruun uppmanar alla föräldrar att skaffa Periscope, som till skillnad från många andra forum är öppet för alla. Har ditt barn ett konto där bör du följa det, tycker hon.

- Många föräldrar är måna om att varna sina barn för alkohol och droger. Men i dag är det lika viktigt att prata med sina barn om sociala medier.

# data[].attributes.attachment_link.title
Destruktiva trender bland unga på Periscope

# data[].attributes.attachment_link.description
Livesändningsappen Periscope har det gjort det lättare än någonsin att starta en livesändning med hela världen som publik. Appen har snabbt blivit populär bland unga, men också ett bekymmer för lärare när klassrummet blir studioplatsen.

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Sara Bruun undervisar i engelska på Ringsjöskolan i Höör. Hon har genomgått en digital revolution och har även en del av sin tjänst som IKT-pedagog i Höör. Hennes språkbloggar har snabbt blivit en inspirationskälla för många. Engagerande och motiverande lektioner skapar lugna och trygga klassrum är hennes språklärarmotto. Här bloggar Sara om en språklärares vardag.

# data[].attributes.attachment_link.title
"Vid 50 likes slår jag min lärare i röven"

# data[].attributes.attachment_link.description
Debatten kring appen Periscope går varm i lärarkretsar. Varje dag filmas lärare och elever i smyg och sänds live via Periscope. Elever skriver " Vid 50 likes slår jag min lärare i röven", " Vid 30 likes ska jag se till att min lärare får ett flipp" och så vidare.

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Persicope - fördelar och nackdelar
Jag har under ett tag följt appen Periscope och jag vet att ni känner till den. Jag ser att många har konton där. Vi ska diskutera fördelar och nackdelar med den appen idag och jag har inte tänkt inleda mer än så då jag vill veta era tankar först.

1. Fundera själv över appen. Har du laddat ner den? Varför ? Varför inte?

2. Diskutera med din granne. Vad ser ni för fördelar respektive nackdelar med appen? Skriv in era svar här : http://padlet.com/sarasv74/periscope

3. Diskutera i era grupper vilka möjligheter det finns med appen och skriv in det under rubriken Möjligheter i Padlet.

4. Diskutera i era grupper vilka faror ni ser med appar som kan livesända. Fortsätt skriva in er tankar i Padlet ovan- skriv Faror som rubrik.

5. Vi ska titta på vad Elza Dunkels skriver om att Blockering utsätter barn för större fara. Vad tycker ni ?

# data[].attributes.attachment_link.title
Appen Periscope - fördelar och nackdelar

# data[].attributes.attachment_link.description
Persicope - fördelar och nackdelar Jag har under ett tag följt appen Periscope och jag vet att ni känner till den. Jag ser att många har konton där. Vi ska diskutera fördelar och nackdelar med den appen idag och jag har inte tänkt inleda mer än så då jag vill veta era tankar först.

# data[].attributes.body
Kvantitativ enkät

Kvalitativ - observation - etnografisk studie

Fokusgrupp

# data[].attributes.body
Här samlar vi vårt material om Periscope