# data[].attributes.headline
Останній урок Всесвітньої: Особливості української історії ХІХ ст. і який внесок зробило українське суспільство у загальноєвроейську культуру

# data[].attributes.subject
Останній урок Всесвітньої: Особливості української історії ХІХ ст. і який внесок зробило українське суспільство у загальноєвроейську культуру

# data[].attributes.body
Протягом  усієї історії України, наша держава перебувала між "2 вогнів". І  ХІХ ст. - не виключення. Україну розривали дві імперії. Тому найголовнішою особливістю ХІХ ст. - є національно-визвольні рухи та численні товариства, до яких входили представники української еліти. Саме ці гуртки та товариства рухали українську культру та науку вперед.

Що стосується внеску України в загальноєвропейську культуру, то скільки українських прізвищ ми бачимо на сторінках історії інших краї? Іван Пулюй, Тарас Шевченко, Ілля Мечников,  Марія Заньковецька, Іван Франко,  Андрей Шептицький, Іван Піддубний, Соломія Крушельницька...
І це лише мала кількусть тих діячів, що підняли не лише українську, а й світову культуру. Але нажаль, режим союзу та "червоний терор" української інтелігенції загубив більшість цих життів.

# data[].attributes.headline
Історія створення братства

# data[].attributes.subject
Історія створення братства

# data[].attributes.body
Таємне товариство у складі 12 українських інтелігентів — Україно-Слов'янське товариство (Кирило-Мефодіївське братство) було створене наприкінці 1845 — на початку 1846 року в Києві. Ініціаторами створення братства і його засновниками виступили Василь Білозерський, Микола Гулак, Микола Костомаров, Пантелеймон Куліш, Опанас Маркевич.

Організація була названа іменами відомих слов'янських просвітників Кирила і Мефодія. Знаком братства став перстень з написом «Св. Кирило і Мефодій, січень 1846».

Крім організаторів, до братства незабаром увійшли: Георгій Андрузький, Олександр Навроцький, Дмитро Пильчиков, Іван Посяда, Микола Савич, Олександр Тулуб. У квітні 1846 року до братства вступив Тарас Шевченко. Восени 1846 року загальна кількість членів братства, за даними слідства, становила 12 осіб.

Кирило-Мефодіївське братство діяло до кінця березня 1847 р. З появою братства на арену політичної боротьби вийшла українська різночинна інтелігенція.

# data[].attributes.headline
Кирило-Мефодіївське братство 

# data[].attributes.subject
Кирило-Мефодіївське братство 

# data[].attributes.body
перша українська таємна політична організація, що виникла в Києві наприкінці 1845 року та спиралася на традиції українського визвольного й автономістського руху.Була одним з проявів піднесення національного руху на українських землях та активізації загальнослов'янського руху під впливом визвольних ідей періоду назрівання загальноєвропейської революційної кризи — «Весни народів»[6].Членами товариства, які називали себе братчиками, стали вихованці й співробітники Київського та Харківського університетів. Провідну роль серед них відігравали М. Костомаров, Т. Шевченко, Г. Андрузький, В. Білозерський, М. Гулак, П. Куліш. Упродовж існування товариства його ідеологія зазнавала істотних змін. Завдання об'єднання слов'ян, що стало підставою виникнення таємної організації, згодом конкретизувалось у двох напрямах — рівноправного співробітництва слов'янських народів та відродження України.

# data[].attributes.headline
Горчаков М.Д.

# data[].attributes.subject
Горчаков М.Д.

# data[].attributes.body
генерал-ад'ютант, командувач Кримською армією в період оборони Севастополя.

# data[].attributes.attachment_link.title
Без названия

# data[].attributes.headline
Істомін В.І.

# data[].attributes.subject
Істомін В.І.

# data[].attributes.body
контр-адмірал, командувач 4-ї дистанції оборони (передові укріплення і Малахов курган) в період оборони Севастополя.

# data[].attributes.attachment_link.title
Без названия (1)

# data[].attributes.headline
Хрульов С.О. 

# data[].attributes.subject
Хрульов С.О. 

# data[].attributes.body
-генерал-лейтенант, командувач всіма військами Корабельної сторони Севастополя в період оборони міста.

# data[].attributes.body
Поразка Росії, обумовлена її економічною, політичною, соціальною відсталістю, знову підтвердила необхідність кардинальних реформ у країні.

# data[].attributes.headline
Умови Паризького мирного договору 6 березня 1856 р.

# data[].attributes.subject
Умови Паризького мирного договору 6 березня 1856 р.

# data[].attributes.body
1. Повернення Росії Севастополя в обмін на турецьку фортецю Карс.
2. Відмова Росії від протекторату над Дунайськими князівствами і передача земель біля гирла Дунаю Молдові.
3. Оголошення Чорного моря “нейтральним”, що лишало Росію і Туреччину можливості мати тут військовий флот і берегові укріплення.
4. Підрив міжнародного престижу Росії в результаті поразки в Східній (Кримській війні).

# data[].attributes.headline
Хід воєнних дій 1855 р.

# data[].attributes.subject
Хід воєнних дій 1855 р.

# data[].attributes.body
5 лютого – невдалий штурм Євпаторії російськими військами.

28 березня-8 квітня – друге бомбардування Севастополя.

13 травня – захоплення Керчі союзними військами.

25 травня – третє бомбардування союзними військами.

5 червня – Четверте бомбардування Севастополя.

4 серпня – бій на р. Чорній в Криму.

5-8 серпня - п’яте бомбардування Севастополя.

26 серпня – останнє бомбардування Севастополя.

27 серпня – Штурм Севастополя.

30 серпня – вступ союзних військ в Севастополь.

16 листопада – штурм Карса і капітуляція турецького гарнізону.

Смерть Миколи І (лютий 1855 р.) Росія погодилася на підписання мирного договору з Францією, Австрією, Англією, Прусією, Сардинією і Туреччиною.

6 березня 1856 р. укладання союзного договору

# data[].attributes.headline
Хід воєнних дій 1854 р.

# data[].attributes.subject
Хід воєнних дій 1854 р.

# data[].attributes.body
22 лютого – бомбардування російскими військами Силістрії.

19 березня – відбиття нападу союзного флоту на Петропавлівський порт.

8 квітня – бомбардування Одеси.

6 липня – напад 2 англійських кораблів на Соловецький монастир на Білому морі.

19 липня – вступ російських військ в Баязет.

26 липня – висадка союзників на Аландських островах.

18 серпня – відбиття повторного нападу союзних військ на Петропавлівський порт на Камчатці. 2-6 вересня – висадка союзної армії в Криму поблизу Євпаторії.

8 вересня – бій на р. Альма в Криму.

28 вересня - початок облоги Севастополя.

# data[].attributes.headline
Хід воєнних дій 1853 р.

# data[].attributes.subject
Хід воєнних дій 1853 р.

# data[].attributes.body
15 червня – Маніфест про розрив дипломатичних стосунків з Туреччиною.

20 жовтня - Маніфест про війну з Туреччиною.

18 листопада – розгром турецького флоту під командуванням Осман-паші при Синопі ескадрою адмірала П.С. Нахимова

# data[].attributes.body
На другому етапі війни ( квітень 1854- лютий 1856 рр.) Англія і Франція офіційно оголосили Росії війну і почали активні, хоча й не успішні, дії на Чорному, Балтійському, Білому, Беренцевому морях і Тихому океані.

# data[].attributes.body
На першому етапі (жовтень 1853- квітень 1854 рр.) турецька армія зазнала поразки на Балканах і Закавказзі. 18 листопада 1853 р. російська чорноморська ескадра під командуванням П.С. Нахимова одержала перемогу у Синопській бухті, не втративши жодного корабля, противники лишилися 15 суден. Нахімов П.С. - віце-адмірал, командувач ескадрою Чорноморського флоту, герой Синопської битви, командир Севастопольського порту і військовий губернатор міста до 1855 р.

# data[].attributes.body
Одним із завдань зовнішньої політики Росії за царювання Миколи І було вирішення східного питання, тобто встановлення панування на Чорному морі, в проливах Босфор і Дарданелли та на Балканах, що робило неминучим зіткнення з Туреччиною.

# data[].attributes.body
Кри́мська війна́ (1853—1856), або Східна війна — війна між Російською Імперією і союзницькими військами Османської імперії, Великої Британії, Французької імперії та Сардинського Королівства за панування на Близькому Сході і Балканах.

Передумови
З боку Російської імперії головною причиною війни стала суперечність між розвитком промислово-капіталістичних відносин у державі та російським кріпосницьким господарством, що стримувало розвиток промисловості внаслідок слабкості внутрішнього ринку.З двох можливих шляхів вирішення проблеми — скасування кріпацтва, або ж придбання зовнішніх ринків — керівництво імперії обрало другий шлях. Розв'язавши війни 1826—1828 років російський торговий капітал заволодів османськими та перським ринками та почав просуватися до Середньої Азії, Емірату Афганістан у напрямку Індії. Це викликало спротив Великої Британії та Франції.
Безпосереднім приводом для війни стало захоплення російськими військами Молдовського князівства та Волощини (Валахії) 1853 року, з метою заволодіти торгівлею збіжжям дунайських країн.

# data[].attributes.attachment_link.authors[].name
Цікаві факти та відео презентації

# data[].attributes.attachment_link.title
11 фактів про повітряні кулі та цікаві світові рекорди

# data[].attributes.headline
Історія повітряної кулі. Процес створення

# data[].attributes.subject
Історія повітряної кулі. Процес створення

# data[].attributes.body
Ознайомившись з роботами інших учених, брати Монгольф'є збиралися експериментувати з газами, що наповнюють оболонки, які називали "аеростатичними машинами". Вони були впевнені, що причиною підйому хмар є електризація. Уподібнюючи їм свої машини, наповнювали оболонки продуктами горіння мокрої шерсті, бо вона відповідала хімічному складу хмар, і соломи. Спочатку оболонки були прямокутними, потім круглими і лише пізніше їх почали витягувати донизу. Під час дослідів декілька паперових оболонок відлетіли, і носилися над містом. Ці "втечі" наштовхнули одного з братів на думку про цілеспрямований політ кулі. Другий брат підхопив її і розвинув.

# data[].attributes.headline
Історія повітряної кулі. Невизнана теорія.

# data[].attributes.subject
Історія повітряної кулі. Невизнана теорія.

# data[].attributes.body
В 1709 році бразильський церковник Бартоломей де Гусман зробив кулю заповнену нагрітим повітрям, що здійнялася посеред кімнати в Лісабоні. Також існують твердження, що він побудував кулю, яка називалася Passarola і зробив спробу здійнятися на ній із замку Святого Георгія в Лісабоні, і приземлився в кілометрі від нього.