# data[].attributes.attachment_caption
הסתתרות במחילות

# data[].attributes.body
התנהגות זאת משותפת לבעלי–חיים מדבריים רבים,
כגון: לטאות ומכרסמים שונים.
כשטמפרטורת האוויר היא ‏50 מעלות צלזיוס והאדמה מתחממת מאוד (לפעמים עד 70 מעלות!), הטמפרטורה במחילה אינה עולה על ‏30 מעלות צלזיוס.
אמנם במשך היום לטאות יוצאות מהמחילות, אך הן עושות זאת לפרקי זמן קצרים בלבד. לעומת זאת, מרבית המכרסמים המדבריים שוהים במחילות ביום, ויוצאים מהן רק בלילה.

# data[].attributes.attachment_caption
התרחקות מן הקרקע החמה

# data[].attributes.body
כאשר קרני השמש פוגעות באדמה, הן מחממות אותה, והאדמה החמה מחממת את האוויר שמעליה.
ככל שמתרחקים מן האדמה החמה, טמפרטורת האוויר יורדת.
חיפושיות וחרדונים החיים במדבר מיישרים את רגליהם ומרחיקים את גופם מן המשטח החם שהם עומדים עליו, כך הם נמצאים באוויר פחות חם, ומקטינים את קליטת החום אל גופם.
גם רגליו הארוכות של הגמל מרחיקות אותו מן הקרקע החמה.

# data[].attributes.body
מנגנונים לשמירה על מאזן חום תקין בבעלי–חיים מדבריים

אצל בעלי–חיים מסוימים התפתחו מנגנונים, המאפשרים להם לחיות גם בתנאי מזג אוויר קיצוניים מאוד, כמו במדבר.
גם אצלם, חלק מן המנגנונים הם גופניים, וחלק - התנהגותיים.

# data[].attributes.body
בצהריים, כאשר חם מאוד, צבע גופו של חרדון הצב משתנה
מחום כהה (כמעט שחור) לצהבהב בהיר.
ככל שצבע הגוף בהיר יותר, הוא קולט פחות קרינה, וכך הוא מתחמם פחות.

# data[].attributes.attachment_caption
הגדלת שטח הפנים ("רדיאטורים")

# data[].attributes.body
לבעלי–חיים מדבריים מסוימים יש אוזניים גדולות ובולטות במיוחד,
ובהן כלי דם רבים.
שטח הפנים הגדול של האוזניים מאפשר לפלוט חום מן הגוף,
כאשר טמפרטורת הדם גבוהה מטמפרטורת הסביבה, והגוף מתקרר.
האוזניים הגדולות משמשות, אפוא, לבעלי–חיים אלה מעין "רְדיאטור", המקרר את הגוף.
לדוגמה: שועל הפנק.