# data[].attributes.headline
עבודת סיכום- זכויות האדם- פונדקאות בימי הקורונה- מגיש יונתן אופיר

# data[].attributes.subject
עבודת סיכום- זכויות האדם- פונדקאות בימי הקורונה- מגיש יונתן אופיר

# data[].attributes.body
בזמן הקורונה, השתנו מלא דברים, בניהם הוטלו הגבלות על תושבי מדינת ישראל, שמהן הושפעו גם זוגות רבים במדינת ישראל שהיו באמצע הליך פונדקאות.
אותם זוגות, נפגעו קשות מהגבלות אלו ומצאו עצמם במצב בלתי יתואר וקשה מאוד נפשית.
בעקבות הקורונה נסגרו השמיים ולא ניתן היה לטוס, זוגות שציפו ללידות בחודשים מרץ , אפריל ומאי מצאו את עצמם במצב בלתי אפשרי שבו יוולד ילדם במדינה אחרת מבלי שתהיה להם האפשרות לקבלו ולהיות איתו, ונאלצו לקבל מהאם הפונדקאית תמונות ווידאו של הרך הנולד מבלי שיכלו לחבקו ולהעניק לו את ביטויי האהבה והטיפול שהורים נותנים לתינוקם עם היוולדו ועל כמה וכמה לאחר הליך פונדקאות .

במקרה זה, ישנה התנגשות בין 2 זכויות עיקריות-
1.
ציין: הזכות לחיים ובטחון
הצג: כל אדם זכאי שלא יפגעו בגופו ובנפשו וזכותו לחיות ללא פחד מפגיעות כאלה. חובת המדינה להגן על כל בני האדם החיים בשטחה מפני פגיעה בחייהם ובגופם בידי אחרים ולכן המדינה מפעילה מוסדות כמו צבא ומשטרה.
הזכות לחיים ובטחון נובעת מן התפיסה המוסרית בדבר ערכם העליון של חיי האדם. היא נחשבת לזכות הבסיסית ביותר, שכן בלי חיים לא יוכל האדם לממש את שאר זכויותיו.

2.
ציין: חופש התנועה
הצג: חירותו של כל אדם לנוע בחופשיות ממקום למקום, להימצא בכל מקום ולהתגורר בכל מקום בחופשיות וללא הגבלה, בתוך המדינה ומחוצה לה.

במקרה זה ישנה התנגשות בין חופש התנועה לבין הזכות לחיים ובטחון.
נפגעת זכותם של ההורים לצאת מהארץ ולנוע למדינה בה נמצא התינוק שלהם, ולכן נפגע חופש התנועה, שאומר שזכותו של כל אדם לנוע בחופשיות ממקום למקום ללא הגבלה.
מצד שני, המדינה מנסה להגן על בריאות התושבים במדינה, ולמנוע מהם איום לבריאות החיים שלהם, ולשמור עליהם בטוחים, שכן זהו חובתה, הרי היא מחוייבת להגן על כל התושבים בשטחה.

לדעתי, הפתרון במקרה זה לבעיה זו, הוא שמדינת ישראל צריכה לארגן טיסות פרטיות תוך כדי הקפדה רבה על משני זהירות במובן של הקורונה, על ידי משרד החוץ, במיוחד בשביל זוגות אלו, וכך הורים אשר נמצאים כבר במהלך התהליך הרגיש של פונדקאות, יוכלו גם להתאחד עם התינוקות שלהם, וגם לחזור לארץ בבטחה וללא סכנת הדבקות בקורונה.
בנוסף, מדינת ישראל נותנת החרגות במצבים מסויימים, ולכן אפשר להוסיף את כל הזוגות אשר נמצאים באמצע הליך פונדקאות, לרשימת האישורים המיוחדים, וכך הם יוכלו לעזוב את הארץ בטיסה מסחרית רגילה גם ללא ארגון של טיסה פרטית, תוך כדי שמירה על ההנחיות ואמצעי זהירות, דבר אשר מוזיל את האופרציה עבור המדינה.

# data[].attributes.attachment_link.provider_name
המרכז להורות באמצעות פונדקאות

# data[].attributes.attachment_link.title
Page not found - המרכז להורות באמצעות פונדקאות

# data[].attributes.attachment_link.description
אם החלטתם להגשים את חלומכם להיות הורים באמצעות פונדקאות – הגעתם למקום הנכון.

# data[].attributes.headline
עבודה לדוגמא - גיוס חרדים לצבא

# data[].attributes.subject
עבודה לדוגמא - גיוס חרדים לצבא

# data[].attributes.body
כבר הרבה שנים מתקיים ויכוח ציבורי נרחב סביב נושא גיוס החרדים לצבא, וגם השבוע עלתה הצעת חוק של הממשלה בנושא גיוס לצה"ל, הצעה שנפלה בהיעדר רוב. בזמנו, חרדים קיבלו פטור מגיוס צבאי על בסיס "תורתם אומנותם" - כלומר, התרומה שלהם למדינה היא בלימוד תורה. הם מאמינים שכל רגע בו אינם לומדים תורה הוא רגע של ביטול תורה וכי הדרך הכי טובה בה יוכלו להגן על המדינה היא בלימוד תורה והם גם מרגישים שהצבא הוא גוף חילוני שאינו מותאם לאורחות חייהם.

נושא זה מעלה התייחסות לשתי זכויות לפחות:

ציין: חופש דת
הצג: זכותו של אדם להחזיק בכל אמונה ו/או להשתייך לכל קבוצה דתית ולקיים כל טקס, מנהג או פולחן (כל עוד אין בפולחן משום פגיעה באדם אחר או בחברה). הזכות לקיום מצוות הדת וחופש הפולחן - גם זכות של קבוצה ולא רק של יחיד.

ציין: הזכות לשוויון
הצג: כל בני האדם הם שווים ללא הבדל דת, גזע, מין, העדפה מינית, צבע עור, מוצא, מראה חיצוני, מוגבלות מסויימת, גיל, השקפת עולם, השתייכות פוליטית ועוד.  אין להפלות אדם בשל זהותו, שיוכו, סממן חיצוני או מגבלה כלשהי אלא במקרים של שונות רלוונטית לנושא הנידון – הבחנה מותרת. אפליה – יחס שונה אל שווים.

לפי דעתי, בסוגיית גיוס החרדים לצבא יש התנגשות בין 2 זכויות אלו. מצד אחד - זכותם של החרדים לפעול לפי דתם ואמונתם ולא לבטל תורה וללמוד תורה כל היום ומצד שני יש כאן פגיעה בשוויון בחברה - למה במדינה בה יש גיוס חובה לצבא יש קבוצה קטנה שמקבל פטור גורף ולא חולקת את נטל השירות הצבאי, סיכון החיים והשמירה על המדינה יחד עם כל השאר?

אני חושבת, שאי אפשר להתעלם מאף אחת מהזכויות שמתנגשות כאן וכדאי למצוא פשרה. אני חושבת שלא צריך להכריח את החרדים להתגייס, אין צורך ב"כפיה חילונית" ויש עוד דרכים לחלוק את הנטל. אני מציעה שכל חלקי האוכלוסייה יידרשו לשירת מינימום של שנה - שירות צבאי או לאומי. חרדי שיבחר בשירות לאומי יבצע אותו בקהילה החרדית לפי צרכי הקהילה. ואם הוא באמת תלמיד חכם וצרכי הקהילה הם לימוד תורה - יוכל ללמוד או ללמד ולתרום גם בדרך זו.

בחרתי בקטע סאטירה של תם אהרון ולא בכתבה על חוק הגיוס למרות שאני לא מסכימה עם הרבה דברים שהוא אומר או איך שהוא אומר אותם בגלל זכותו לחופש הביטוי ובגלל שהוא מציג הרבה צדדים של הנושא.

# data[].attributes.attachment_link.authors[].name
כאן 11 - תאגיד השידור הישראלי

# data[].attributes.attachment_link.title
פעם בשבוע עם תם אהרון | גיוס חרדים

# data[].attributes.headline
עבודת סיכום – זכויות האדם - אלימות משטרתית  (מגיש יובל חיון)

# data[].attributes.subject
עבודת סיכום – זכויות האדם - אלימות משטרתית  (מגיש יובל חיון)

# data[].attributes.body
לא הרבה מודעים לכך אבל אלימות משטרתית הוא דבר שקיים אפילו בישראל. וב5 שנים האחרונות נהרגו 14 אזרחים מירי משטרתי שהיה לחינם.

בזמן האחרון ובמיוחד בתחילת תקופת הקורונה האלימות המשטרתית תפסה תאוצה ושוטרים הכו אזרחים שלא לצורך לדוגמא כשאזרחים הלכו ברחובות ללא מסיכה. שימוש באלימות משטרתית לא צריכה להיות על מעשים שעונשם הוא דוח וככה לא צריכה לעבוד מדיניות משטרתית. יונתן ברק (זה שבסרטון המצורף) מסביר את זה יפה בכך שהוא אומר שהוא לא זוכר שכשהוא חנה באדום לבן שוטר ריתק אותו לרצפה או כשהדליק סיגריה במקום ציבורי ואז ריססו לו גז מדמיע לעיניים.

אבל למה כל זה קורה?

למה המשטרה מקבלת פקודות לנהוג באלימות כלפי אזרחים?

ציינו:  הזכות לחיים וביטחון

הציגו: כל אדם זכאי שלא יפגעו בגופו ובנפשו וזכותו לחיות ללא פחד מפני פגיעות כאלה. חובת המדינה להגן על כל בני האדם בחיים בשטחה מפני פגיעה בחייהם ובגופם בידי אחרים ולכן המדינה מפעילה מוסדות כמו צבא ומשטרה.

הזכות לחיים ולביטחון נובעת מן התפיסה המוסרית בדבר ערכם העליון של חיי האדם. היא נחשבת לזכות הבסיסית ביותר, שכן בלי חיים לא יוכל האדם לממש את שאר זכויותיו.

הזכות לחיים וביטחון נפגעה קשות בגלל המקרים ששהוצגו בסרטון, הזכות לחיים וביטחון אומרת שכל אדם זכאי שלא יפגעו בגופו ובנפשו וזכותו לחיות ללא פחד מפני פגיעות כאלה.
בני אדם צריכים ללכת ברחוב בביטחון וכשהם רואים שוטר הם ירגישו בטוחים ומוגנים כי יש איש שומר חוק לידם שיגן עליהם, אך כשהאיש שומר החוק יכול להכות באלימות על דברים שלא דורשים לכך, כבר אי אפשר להרגיש בטוחים.
בנוסף לכך הזכות לחיים וביטחון אומרת גם שהמדינה מפעילה מוסדות כמו צבא ומשטרה כי חובת המדינה להגן על כל בני האדם בחיים בשטחה.
אך במקרים אלה הגורם שצריך להגן על האזרחים פוגע בהם וכך גם הזכות לחיים וביטחון.

הפיתרון לבעיה הזאת היא מאוד פשוטה:
כבר למעלה משנתיים אין מפכ"ל משטרה מאז שנתניהו תקף לא פעם את מפכ"ל המשטרה לשעבר, רוני אלשיך, מאז שנפתחו חקירותיו האישיות (של נתניהו).
כשאין מישהו שיציב גבולות לשוטרים אז
"לא צריך להיות גאון כדי לדעת איך להתנהג"
והם עושים מה שהם רוצים ויוצאים מזה בלי כתבי אישום, משפט ומאסר.
כדי לפתור את הבעיה לסוגייה זו היא לדרוש מינוי של מפכ"ל משטרה עצמאי ובלתי תלוי שישים סוף לשוטרים אלימים במשטרה.

בחרתי בסרטון סאטירה של יונתן ברק כי לדעתי הוא מסביר את הסוגייה בצורה הכי טובה שאפשר ועל הדרך גם עושה את זה בצורה מצחיקה.
בנוסף לכך לא חלים עליו מגבלות שיש לתקשורת בטלויזיה ולכן הוא יכול להגיד את דעתו האישית וגם להציג את כל הצדדים של הנושא מבלי שמישהו יעצור בעדו (כמו הממשלה שמנעה מכמה ערוצי טלויזיה רשמיים לפרסם מידע על התיקים של ביבי אך לא ארחיב על זה פה).
זאת ועוד יונתן ברק הוא אחד מהסטנדאפיסטים האהובים עליי אם הוא לא ההכי אהוב ולכו תבדקו את הספיישלים שלו כי הם מדהימים.

# data[].attributes.attachment_link.title
הדבר הכי פחות חשוב כרגע עם יונתן ברק - פרק 5 - משטרה

# data[].attributes.headline
עבודת סיכום - זכויות אדם - שביתת המורים - רוני בלין 

# data[].attributes.subject
עבודת סיכום - זכויות אדם - שביתת המורים - רוני בלין 

# data[].attributes.body
א.
ציינו: זכות ההפגנה

הציגו: הזכות להפגין מטרתה לאפשר לאזרחי המדינה ותושביה להשפיע על מקבלי ההחלטות במדינה ועל תהליכי קבלת החלטות. המשמעות היא שלכל אדם או קבוצת אנשים יש חופש למחות בפומבי ולעורר אנשים לפעילות.

ציינו: הזכות לחיים וביטחון

הציגו: כל אדם זכאי שלא יפגעו בגופו ובנפשו וזכותו לחיות ללא פחד מפני פגיעות כאלה. חובת המדינה להגן על כל בני האדם בחיים בשטחה מפני פגיעה בחייהם ובגופם בידי אחרים ולכן המדינה מפעילה מוסדות כמו צבא ומשטרה.

הזכות לחיים ולביטחון נובעת מן התפיסה המוסרית בדבר ערכם העליון של חיי האדם. היא נחשבת לזכות הבסיסית ביותר, שכן בלי חיים לא יוכל האדם לממש את שאר זכויותיו.

ב.
בימים האחרונים עוד מקרה בנושא עלה לכותרות. המורים אינם מסכימים עם החלטות הממשלה בנוגע לתוכנית החדשה בנושא הקורונה עד שדעתם תישמע. תוכנית הממשלה החדשה היא ביטול הבידודים בכפוף לשתי בדיקות אנטיגן בשבוע. טענת המורים היא שביטול הבידודים מסכן את בריאותם של המורים ושל משפחותיהם. המורים ניסו להשמיע את דעתם לגורמים בממשלה אך לא זכו לתגובה ולכן החליטו להשתמש בזכותם להפגין והחליטו להשבית את הלימודים עד שדעותיהם ישמעו. בית הדין לעבודה החליט להוציא צו למניעת שביתת המורים שיזמה מזכ"לית הסתדרות המורים יפה בן דוד.

ג.
במקרה זה מתנגשות מספר זכויות.
ראשית המורים חשים כי הזכות לחחים וביטחון נפגעת להם בכך שבוטלו הבידודים לתלמידים. לאחר מכן המורים מחליטים לנצל את הזכות להפגנה ולשבות עד שבקשותיהם למציאת מתווה שלא יסכן אותם יתקבלו. מנגד שביתת המורים פוגעת בחוק חינוך חובה חינם של התלמידים, דבר שבעקיפין פוגע בשוויון ומגדיל פערים (אם יש שביתה בבית הספר על הורים לילדים קטנים להישאר בבית ובכך לפספס יום עבודה, ישנם במדינה אנשים החיים מהיד לפה וכל יום עבודה שהם מפספסים יכול לגרום להם להיכנס לחובות. לכן הסיטואציה מכניסה את אנשים אלו לסיטואציה שבה עליהם לפספס ימי עבודה בגלל שהמורים שובתים דבר שמונע מהם שוויון הזדמנויות לשכר שווה). בנוסף בהחלטת השביתה המורים מביעים את דעתם כנגד המתווה החדש, מתווה שנועד לשחרר את כל ילדי ישראל מבידוד על מנת לתת לכולם ללמוד בלי קשר להחלטותיהם הבריאותיות ופוגע בשוויון של הילדים בכך שלא כולם יכולים ללמוד.

ד.
פתרון עליו חשבתי לבעיה זו הוא לתת להסתדרות המורים וארגון המורים קול בהחלטות הממשלה הנוגעות בעניינם ולתת להם זכות להביע את דעתם בנושא לפני שההחלטות מתקבלות. בדרך זו גם אם בהסכמה מלאה וגם אם בהסכמה חלקית, ההחלטות התקבלו בשיתוף עם המורים ולכן לא תהיה להם סיבה לשבות והבעיה לא תיווצר.

# data[].attributes.attachment_link.provider_name
דבר העובדים בארץ ישראל

# data[].attributes.attachment_link.title
הלימודים מתקיימים כסדרם: בית הדין הוציא צו מניעה לשביתת המורים

# data[].attributes.attachment_link.description
המתווה לביטול הבידודים לתלמידים החל הבוקר (ה’) למרות ביקורת של בכירים במשרד הבריאות | כל תלמיד יידרש לבדיקה ביתית פעמיים בשבוע | בית הדין לעבודה ידון בצהריים (14:00) בטענות הסתדרות המורים כי המתווה מסכן את בריאות העובדים

# data[].attributes.headline
עבודת סיכום - זכויות האדם - איכוני השב"כ - תומר מסקין

# data[].attributes.subject
עבודת סיכום - זכויות האדם - איכוני השב"כ - תומר מסקין

# data[].attributes.body
א. ציין: הזכות לפרטיות

הצג: הזכות לחיות ללא חשיפה או התערבות או חדירה לחייו ולמרחב הפרטי שלו בניגוד לרצונו, לגופו ולחפציו.
זכות זו יכולה להיפגע ע"י חדירה פיזית לגופו או לביתו של האדם, פרסום מידע על חייו הפרטיים, פרסום שמו או תמונתו או איסוף מידע על האדם באמצעים שונים, כגון האזנות סתר.

ציין: הזכות לחיים וביטחון

הצג: כל אדם זכאי שלא יפגעו בגופו ובנפשו וזכותו לחיות ללא פחד מפני פגיעות כאלה. חובת המדינה להגן על כל בני האדם בחיים בשטחה מפני פגיעה בחייהם ובגופם בידי אחרים ולכן המדינה מפעילה מוסדות כמו צבא ומשטרה.

ב. במהלך תקופת הקורונה, נעזרו הרשויות לאכיפת בידוד חולי הקורונה, בהמון אמצעים טכנולוגיים וביניהם מעקב השב”כ אחרי חולי הקורונה.
אמצעי זה, היה שנוי במחלוקת כבר בתחילת דרכו משלל סיבות מוסריות וביטחוניות.
איכוני השב"כ על חולי הקורונה, נחשבים כעבירה על החוק והורשו על ידי בית המשפט בשל מצב החירום שהקורונה יצרה במדינה. חולי הקורונה היו במעקב על מנת למצוא מגעים של מאומתים ולמנוע הדבקה מיותרת.

ג. הדילמה הגדולה שעלתה מהאירוע היא ההתנגשות בין הפגיעה בפרטיותם של המאומתים בכך שנעקבו על ידי השב"כ לבין הרצון לשמור על הבריאות של כלל הציבור.
בהגדרת הזכות לפרטיות ניתן לראות שלכל אדם יש את הזכות לחיות ללא חדירה לחייו ולמרחבו הפרטי, וחל איסור על איסוף מידע על האדם באמצעים שונים. השב"כ והממשלה, התעלמו מזכות זו בצורה גורפת ופעלו ללא התחשבות בזכויותיהם של  המאומתים.
מנגד, פעולה זו בוצעה על מנת לשמור על זכותו של כל אדם לחיות את חייו ללא כל פגע ומנעה הדבקה המונית.
ניתן לראות שבהגדרת הזכות לחיים וביטחון, חובתה היא של המדינה להגן על כל אזרחיה מפני פגיעה בחייהם, ולכן המדינה מפעילה מוסדות כמו צבא ומשטרה. נתונים מראים שבזכות איכוני השב"כ, אותרו יותר מ – 100 אלף חולי קורונה חדשים.

ד. דרך אחת לשמור על שתי הזכויות (אך לא במלואן) היא שרק קבוצה קטנה של אנשים בכירים יהיו חשופים למידע שהשב"כ אוסף. כך, יהיה סיכוי מאוד קטן של הדלפת מידע על אזרחים ופרצה. עוד דרך, היא לתחקר את כל החשופים למידע עם פוליגרף ולתשאל אותם על מנת להבטיח עונש חמור למפיץ. אין דרך לשמור על שתי הזכויות באופן מוחלט אך אפשר לאזן את הפגיעה ולנסות למנוע מצב חמור ולא נעים.

# data[].attributes.attachment_link.authors[].name
אטילה שומפלבי, יובל קרני

# data[].attributes.attachment_link.title
איכוני השב”כ - מאחורי הקלעים

# data[].attributes.attachment_link.description
מה אפשר לומר על ”הכלי” של שירות הביטחון, שחוזר לחיינו כדי לבלום את התפשטות זן הקורונה החדש? עד כמה זה דומה למעקב אחרי מחבלים ואיך האיכון קשור לבעיות הפוליטיות של בנט ולפיד? כתבנו יובל קרני ובכיר השב”כ לשעבר עוזי ברזילי עם התשובות בפודקאסט החדשות היומי

# data[].attributes.headline
עבודת סיכום - זכויות האדם - קנס למתנגדי החיסונים - אריאל גוטרמן

# data[].attributes.subject
עבודת סיכום - זכויות האדם - קנס למתנגדי החיסונים - אריאל גוטרמן

# data[].attributes.body
א. ציינו: חופש המחשבה, הדעה והמצפון
הצג: "לכל אדם זכות להחזיק בדעה או מחשבה בכל נושא, גם אם היא אינה מקובלת. זו החירות היחידה שלא ניתן להגביל כי היא בין האדם לבין עצמו. זכות זו היא מוחלטת כל זאת בתנאי שאינה באה לידי ביטוי בפעולה חיצונית. המצפון של אדם הם עמדותיו וערכיו המוסריים. לכל אדם זכות לא לפעול בניגוד למצפונו (או לחילופין לפעול על פי מצפונו)."

ציין: הזכות לחיים וביטחון
הצג: "כל אדם זכאי שלא יפגעו בגופו ובנפשו וזכותו ליות ללא פחד מפני פגיעות כאלה. חובת המדינה להגן על כל בני האדם בחיים בשטחה מפני פגיעה בחייהם ובגופם בידי אחרים ולכן המדינה מפעילה מוסדות כמו צבא ומשטרה.
הזכות לחיים ולביטחון נובעת מן התפיסה המוסרית בדבר ערכם העליון של חיי האדם. היא נחשבת לזכות הבסיסית ביותר, שכן בלי חיים לא יוכל האדם לממש את שאר זכויותיו."

ב. אחרי חודשים של דיונים, ממשלת אוסטריה הציגה את נוסח החוק להחלת חובת חיסון לקורונה על האוכלוסייה במדינה. לפי הצעת החוק, כל מי שמבוגר מגיל 18 יהיה מחויב להתחסן, כאשר נשים בהריון ומי שאינם יכולים להתחסן מסיבות רפואיות יוחרגו מהחובה. לפי התוכניות, החוק החדש ייכנס לתוקף החל מ-1 בפברואר, אך היישום שלו בפועל יחל באפריל.

לפי הצעת הממשלה באוסטריה, המשטרה תהיה אחראית על ביקורת ואכיפה של החוק, בין היתר על-ידי בדיקות רנדומליות. מי שיסרב להתחסן ולא ימלא אחר החוק באופן עקבי, עשוי לעמוד בפני קנס מקסימלי של 3,600 אירו. הקנס המיידי על מי שייתפס כשאינו מחוסן יעמוד על 600 אירו. החוק אינו מאפשר מאסר למי שיסרבו להתחסן.

ג. במקרה הזה מתקיימת התנגשות בין חופש הדעה, המצפון והמחשבה לבין הזכות לחיים וביטחון.
ממשלת אוסטריה דואגת לזכות החיים וביטחון של תושביה בעזרת עונש של האנשים שלא מחוסנים ועידודם להתחסן.
מנגד יש פה פגיעה בחופש הדעה, המצפון והמחשבה של מתנגדי החיסון שלא רוצים להתחסן מהדעות והסיבות שלהם.

ד. כדי לעודד עוד אנשים להתחסן ובכך להפטר לאט לאט מהמגפה ניתן גם לפרסם עוד מחקרים שהחיסונים אכן עוזרים לטיפול במחלה ובכך גם להרגיע את מתנגדי החיסונים.

ה. https://www.globes.co.il/news/article.aspx?did=1001398806

# data[].attributes.headline
זכויות אדם: המתת חסד בישראל/יונתן צ'פאל

# data[].attributes.subject
זכויות אדם: המתת חסד בישראל/יונתן צ'פאל

# data[].attributes.body
https://www.ynet.co.il/articles/0,7340,L-4827930,00.html

כתבה המתת חסד

ציין: חירות

הצג: לכל אדם הזכות לחיות / להחליט / לעשות / לפעול ולעצב את אישיותו על פי רצונו החופשי. אין לשלול את חירותו של אדם על ידי מעצר או על ידי הגבלת חופש המחשבה והפעולה שלו.
מהזכות לחירות נגזרות שורה של חירויות (חופש ביטוי,
חופש המחשבה והמצפון, חופש התנועה, חופש העיסוק, חופש הדת, החופש מדת ועוד).
חוקים רבים בכל חברה מגבילים בהכרח את הזכות לחירות
ונגזרותיה וגבולות הפגיעה הסבירה שנויים במחלוקת ציבורית בכל חברה דמוקרטית.

ציין: חיים וביטחון

הצג: כל אדם זכאי שלא יפגעו בגופו ובנפשו וזכותו לחיות ללא פחד מפני פגיעות כאלה. חובת המדינה להגן על כל בני האדם בחיים בשטחה מפני פגיעה בחייהם ובגופם בידי אחרים ולכן המדינה מפעילה מוסדות כמו צבא ומשטרה.

הזכות לחיים ולביטחון נובעת מן התפיסה המוסרית בדבר ערכם העליון של חיי
האדם. היא נחשבת לזכות הבסיסית ביותר, שכן בלי חיים לא יוכל האדם לממש את שאר
זכויותיו.

הסבר: בכתבה מדובר על הדחייה של הכנסת למושג שנקרא המתת חסד. בעצם סוג של התאבדות בו אם אדם סובל מכאבים או חולה סופני וכו' רוצה לסיים את חייו אפשר לספק לו את האופציה הזאת בדרכים הומניטריות כדי להטיב עם אותו אדם. יש דילמה גדולה בחברה הישראלית האם צריך לאפשר דבר שכזה לקרות, מכיוון שיש כאלו שטוענים שאנשים שחולים במחלה סופנית וימותו בקרוב ויסבלו מכאבים יש את הזכות לקחת את חייהם בצורה יותר טובה ונוחה "מיתה טובה". אך מנגד יש כאלו הטוענים שכל סוג של מיתה גם אם תחת הנסיבות הללו היא התאבדות והיא פגיעה בחיי אדם מה שהם מתנגדים לו ממש.

הזכויות המתנגשות הם חירות וחיים וביטחון. היבט החירות אומר שלאדם צריכה להיות את החירות לקבוע איך חייו יסתיימו איפה ואיך וזוהי החלטה רצונית בלי שום נטייה אובדנית אטו היבט נפשי אחר. היבט החיים והביטחון  טוען שכל פגיעה בחיי אדם הוא רע ויש למנוע זאת גם אם על מנת להגביל את חופש אותו אדם כדי לשמור על זאת.

דרך לאכוף/לשמור/לידע את העם: בגלל ההתנגשות הבסיסית הזאת בין הזכויות ישנו מה שנקרא "משחק סכום 0" זאת אומרת, שככל שהצד השני יקבל יותר כך הצד השני יפסיד יותר. לכן לדילמה אין אפשרות איזון אמיתית. לכן אני מציע לעשות משאל עם לגבי הנושא ואז להעביר הצעת חוק לגבי המתת חסד בהתחשבות בתוצאות המשאל. או אולי לקבוע תחום מסוים של המתות חסד חוקיות. למשל סוג מסוים של מחלות סופניות שידועות כנוראיות במיוחד, וכו'.

או לא לעשות אף אחד מהדברים הללו ולתת לזכות 1 לגבור מעל השנייה.

למה בחרתי את הנושא הזה: בחרתי את הנושא הזה כי אני מאמין מאוד בחופש הפרטי, החופש הזה נפגע בהמון דרכים שונות שרציתי לדבר עליהם, אז למה דווקא הדוגמא הזאת? לפי דעתי הדוגמא הזאת מייצגת את הדילמה בין שמירה על אותו אדם (מעצמו בעצם) לבין חירותו בצורה שלא פוגעת באף אחד מה שמראה את החילוק הזה בין 2 הזכויות בחברה הישראלית.

תמונה: התמונה שבחרתי היא התמונה שמצורפת לפוסט, אני חושב שהיא מראה את הניגוד הפוליטי הקשה בין שני הצדדים עם 2 שרים שתומכים כל אחד בצד אחר של הבעיה. התמונה מראה את ה"קרב" בין 2 הצדדים באופן וויזואלי פשוט וברור להבנה. מעין סופר ריסוק אולטימטיבי בין 2 הצדדים.

# data[].attributes.headline
  רועי גלוברמן -הבדלי דמי הבידוד בין מחוסנים ללא מחוסנים

# data[].attributes.subject
  רועי גלוברמן -הבדלי דמי הבידוד בין מחוסנים ללא מחוסנים

# data[].attributes.body
א.
ציין: הזכות לחיים ובטחון

הצג:
כל אדם זכאי שלא יפגעו בגופו ובנפשו וזכותו לחיות ללא פחד מפני פגיעות כאלה. חובת המדינה להגן על
כל בני האדם בחיים בשטחה מפני פגיעה בחייהם ובגופם בידי אחרים ולכן המדינה מפעילה מוסדות כמו
צבא ומשטרה.
הזכות לחיים ולביטחון נובעת מן התפיסה המוסרית בדבר ערכם העליון של חיי האדם.

ציין:הזכות לשיוויון

הצג:
כל בני האדם הם שווים ללא הבדל דת, גזע, מין, העדפה מינית, צבע עור, מוצא, מראה חיצוני, מוגבלות
מסויימת, גיל, השקפת עולם, השתייכות פוליטית ועוד. אין להפלות אדם בשל זהותו, שיוכו, סממן חיצוני או
מגבלה כלשהי אלא במקרים של שונות רלוונטית לנושא הנידון – הבחנה מותרת. אפליה – יחס שונה אל
שווים.

ב. בשנת 2021 באוגוסט משרד הבריאות החליט ש לאנשים שאינם מחוסנים ללא סיבה מוצדקת(סיבה רפואית המונעת מהם להתחסן) אשר בבידוד מגיע כ 75 אחוז מהשכר הרגיל שלהם בניגוד למחוסנים אשר יקבלו 100 אחוז מהשכר הרגיל

ג. באירוע יש התנגשות בין הזכות לשיוויון לבין הזכות לחיים ובטחון
אפשר לראות שהזכות לשיוויון נפגעת במקרה הזה בכך שכתוב שכל בני האדם הם שווים דבר אשר משתנה בכך שהמדינה מחליטה לחלק את המדינה לשתי קבוצות מחוסנים ולא מחוסנים ולשלם לקבוצה מסוימת פחות דמי בידוד מצד שני המדינה עושה את דבר זה כדי לשמור על הזכות לחיים ובטחון של האזרחים בכך שזה ישכנע אנשים להתחסן מה שיגרום להפחתה בהדבקה  ויגן על האזרחים
הדילמה העולה מהמצב היא האם זה שווה  לפגוע בזכות של לא מעט אנשים בשביל אולי לשכנע אותם להתחסן ולהוריד את ההדבקות ולשמור על האזרחים?

ד.  פתרון:
הבעיה במצב הזה שבשביל לנסות להפעיל עליהם עוד לחץ להתחסן המדינה פוגעת להם בזכות לשיוויון ואין דרך להפעיל עליהם לחץ להתחסן בלי לפגוע להם בכלל בזכות לשיוויון  מה שכן לפגוע להם בפרנסה דבר בסיסי שנפגע לא מעט בקורונה גם ככה
לכן הפתרון שלי הוא לפגוע בהם בדברים קטנים יותר ולא משמעותים יחסית בשביל להוסיף עוד לסיבות למה להתחסן כגון: העלת מחירי הבדיקות ללא מחוסנים שיכולים להתחסן ב 3 שקל מעל המחוסנים
(הכתבה והמקרה הזה ישן וזה לפני שבדיקות קורונה ניהיו חינם למחוסנים בחלק מהמקומות)

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
עקב ריבוי מקרי הקורונה והתחזקות המגפה בשבועות האחרונים, משפחות שלמות נדרשות להיכנס לבידוד בגלל מגע של הילדים בקייטנה עם ילד שהוא חולה מאומת, מפגשים במקומות העבודה או חזרה מחופשה בחו"ל. רבים האנשים שיכולים לעבוד מהבית, אבל עבור אלה שלא יכולים או נדרשים לטפל בילדים חולים, היכולת לקבל תשלום על ימי הבידוד משמעותית מאוד.

לדברי עו"ד לימור ארגוב-שנהב, שותפה מנהלת מחלקת דיני עבודה במשרד וקסלר ברגמן ושות', "עובדים השוהים ב'בידוד מזכה' יהיו זכאים לדמי בידוד בתשלום מלא. עובד השוהה ב'בידוד מזכה' הוא עובד הנדרש בבידוד בנסיבות שאינן תלויות בו. למשל, עובד שהחל את תהליך החיסון אולם טרם השלים אותו (טרם חלפו 30 ימים ממועד המנה ראשונה או טרם חלפו 7 ימים ממועד המנה השנייה); עובד מחלים; עובד שקיימת לגביו מניעה רפואית להתחסן או אין המלצה לציבור שהוא נמנה עמו להתחסן; עובד שהוא קטין; או עובד השוהה בבידוד עקב חובת בידוד של ילדו (שאינו חולה או שאינו שב מנסיעה פרטית לחו"ל). באופן זה, הורה מלווה שאינו חייב בבידוד אך נאלץ להיעדר מעבודתו משום שחלה על ילדו חובת בידוד יהיה זכאי גם הוא לדמי בידוד בתשלום מלא. עם זאת, ההסדר החדש מגביל זכאות לדמי בידוד לעובד שילדו חולה או שנדרש לבידוד עקב חזרה מנסיעה פרטית לחו"ל.

"עובדים העונים על אחת מההגדרות שפורטו לעיל נדרשים להעביר למעסיקם את מלוא האישורים התומכים במצבם, לדוגמה תעודת מתחסן, תעודת מחלים או אישור רפואי המעיד על מניעה רפואית להתחסן, לרבות העתק מהדיווח למשרד הבריאות על היותם בבידוד.

מי זכאי לתשלום דמי בידוד חלקיים - 75%?

"עובד השוהה בבידוד ואינו מחוסן או מחלים או בעל מניעה רפואית כלשהי להתחסן יהיה זכאי לתשלום דמי בידוד חלקיים העומדים על 75% מגובה דמי הבידוד שנקבע בהסדר. לעניין זה, אין זכאות לתשלום דמי בידוד לעובד השוהה בבידוד עקב חזרה מנסיעה פרטית לחו"ל. עובד השוהה בבידוד נדרש גם הוא למסור דיווח למשרד הבריאות ולהמציא למעסיקו העתק מהדיווח.

מהו גובה דמי הבידוד?

"בגין יום ההיעדרות הראשון אין זכאות לתשלום דמי בידוד. עם זאת, עובדים יכולים לבקש ממעסיקם לזקוף את יום ההיעדרות הראשון על חשבון ימי החופשה הצבורים להם. לעובדים שהם 'הורים מלווים' לילדם החייב בבידוד אשר נעדרו לסירוגין מעבודתם במהלך תקופת הבידוד, יופחת התשלום בעד יום העבודה המלא רק מהתשלום המגיע להורה שנעדר ראשון מעבודתו במהלך אותה תקופת בידוד. כלומר, להורה השני לא יופחת תשלום על יום העבודה הראשון. העובדים נדרשים למלא טופס הצהרה למעסיקם בדבר היעדרותם.

"מיום ההיעדרות השני ואילך, עובדים ב'בידוד מזכה' או 'הורים מלווים' זכאים לתשלום מלא של שכר העבודה הרגיל שהיו זכאים לקבל אילו המשיכו בעבודתם, וזאת בגין תקופת הבידוד. עובדים ה'שוהים בבידוד' זכאים לתשלום חלקי של 75% משכר העבודה הרגיל שהיו זכאים לקבל אילו המשיכו בעבודתם, בגין תקופת הבידוד.

האם התשלום כולל גם תשלומים נלווים לשכר העבודה?

"דמי הבידוד יהיו בגובה שכר העבודה שהיה משולם לעובד לו המשיך בעבודתו לרבות תשלום מלוא הרכיבים המובאים בחשבון כשכר עבודה וכבסיס לחישוב זכויות (שכר יסוד, תוספת ותק, תוספת יוקר, תוספת מחלקתית/מקצועית ועוד)".

מה השתנה בתקופת הבידוד?

"ההסדר החדש קובע כי התשלום בגין דמי הבידוד יהיה לא יותר מהתקופה המזערית שנקבעה לבידוד והיא תקופה שתחילתה ביום הראשון שבו נודע לעובד שחלה עליו או על ילדו חובת בידוד, וסיומה במועד המוקדם ביותר שבו יכולה הייתה להסתיים חובת הבידוד לגבי העובד או ילדו, בכפוף לשתי בדיקות שליליות, כאשר בדיקה ראשונה מתבצעת בסמוך למועד הכניסה לבידוד והבדיקה השנייה במהלך היום השביעי לתקופת הבידוד".

האם ימי הבידוד הם על חשבון ימי מחלה?

"הניכוי בגין היעדרות בשל חובת בידוד של עובד, יהיה עד שלושה ימי מחלה צבורה בלבד, וזאת מצבירת מחלה חיובית (גם אם תקופת הבידוד גבוהה משלושה ימים).

"לגבי הורים מלווים הנעדרים מעבודתם לסירוגין במהלך תקופת הבידוד של ילדם, יופחתו הימים באופן יחסי לימי היעדרותם של כל אחד מהם ולא יותר משלושה ימי מחלה צבורים לשני ההורים יחדיו.

"עבור עובד אשר אין ברשותו יתרת ימי מחלה מספקת לצורך הניכוי, תירשם יתרת מחלה שלילית. יתרת המחלה השלילית תקוזז מידי חודש בהתאם לצבירה החודשית החדשה שיצבור העובד. אם יחסי העבודה בין העובד ובין המעסיק יגיעו אל סיומם בטרם יתרת המחלה השלילית תקוזז, תקוזז היתרה השלילית מצבירת ימי החופשה שקיימת לעובד. ואם לעובד לא קיימת יתרת חופשה חיובית ביום הקיזוז, לא תקוזז יתרת המחלה השלילית בכלל ולא יעמוד חוב לעובד כלפי המעסיק בעניין זה".

האם עובד שנסע לחו"ל לנסיעה פרטית ונדרש לתקופת בידוד יהיה זכאי לתשלום דמי בידוד?

"עובדים אשר שבו מנסיעה פרטית לחו"ל ישהו בבידוד בהתאם להוראות משרד הבריאות - על חשבונם וללא תשלום דמי בידוד. ההסדר החדש מחריג גם תשלום דמי בידוד ל'הורה מלווה' לילדו החייב בבידוד עקב נסיעה פרטית לחו"ל ולא ישולמו לו דמי בידוד. לעומת זאת, עובדים הנדרשים בבידוד עקב נסיעה לחו"ל מטעם המעסיק ישולמו להם דמי בידוד מלאים החל מהיום הראשון להיעדרם".

האם מותר לפטר עובד בתקופת הבידוד?

"לא. דין היעדרות עובד השוהה בבידוד, עובד ב'בידוד מזכה' או 'עובד שהוא הורה מלווה' בתקופת הבידוד כדין היעדרות בתקופת מחלה, לרבות לעניין איסור פיטורים, ביצוע הפרשות לקופת גמל וצבירת ותק".

האם המעסיקים זכאים לפיצוי על תשלום למבודדים?

"כל מעסיק ששילם לעובד דמי בידוד בגין שהייתו של העובד בבידוד עשוי להיות זכאי להחזר חלקי מהמוסד לביטוח לאומי עבור הסכומים ששילם לעובד החל מיום הבידוד השני. עבור יום הבידוד השני המעסיק יקבל 100% מהסכום ששילם לעובד. עבור יום הבידוד השלישי ואילך, הסכום שישולם למעסיק משתנה לפי מספר העובדים שהיו מועסקים אצלו (עד 20 עובדים - זכאות להחזר של 75% מהסכום ששילם המעסיק בפועל עבור ימי הבידוד; מעל 20 ע- ובדים זכאות להחזר של 50% מהסכום ששילם המעסיק בפועל עבור ימי הבידוד).

לפי ההסדר החדש, לצורך שיפוי המעסיק יובאו בחשבון העלויות הנלוות ששילם מעסיק בפועל בשיעור שלא יעלה על 30% מדמי הבידוד ששולמו לעובד בפועל.

"לקבלת ההחזר, על המעסיק להגיש בקשה לשיפוי למוסד לביטוח לאומי באופן מקוון לא יאוחר מ-90 ימים מתום החודש שבו הסתיימה תקופת הבידוד של העובד או של ילדו לפי העניין".

הוספה לנושאים שמעניינים אותי

רוצה להתעדכן בנושאים הקשורים לכתבה?

לחיצה על הנושא תוסיף אותו לרשימת "הנושאים שמעניינים אותי", שםניתן לקרוא ולנהל את ההתראות כשמתפרסמת כתבה בנושא.

לצפייה בכתבות וניהול הנושאים, יש ללחוץ על כפתור בסרגל העליון

הבנתי, תודה!

# data[].attributes.attachment_link.title
מדריך: לא התחסנתם? תהיו זכאים לדמי בידוד מופחתים

# data[].attributes.attachment_link.description
עקב ריבוי מקרי הקורונה והתחזקות המגפה בשבועות האחרונים, משפחות שלמות נדרשות להיכנס לבידוד בגלל מגע של הילדים בקייטנה עם ילד שהוא חולה מאומת, מפגשים במקומות העבודה או חזרה מחופשה בחו"ל. רבים האנשים שיכולים לעבוד מהבית, אבל עבור אלה שלא יכולים או נדרשים לטפל בילדים חולים, היכולת לקבל תשלום על ימי הבידוד משמעותית מאוד.

# data[].attributes.headline
ירון חן - נאום מושל מערב ווסט וירג'יניה

# data[].attributes.subject
ירון חן - נאום מושל מערב ווסט וירג'יניה

# data[].attributes.body
א.     ציין: חופש הביטוי

הצג: לכל אדם זכות לבטא ולהפיץ את עמדותיו, דעותיו ואמונותיו בכל דרך שיבחר (לבוש, פולחן, תקשורת, אמנות, בדיבור, בכתב וכו') בפומבי ובגלוי כל עוד אינו פוגע.

ציין: הזכות לכבוד

הצג: הזכות שלא להיות חשוף ולא להיות נתון ליחס משפיל, מזלזל, מבזה, פוגעני או יחס אכזרי ובלתי אנושי.

ב.     בחרתי באירוע אקטואלי שהתרחש ב27.1.2022 ובו ג'ים ג'סטיס, מושל מערב וירג'יניה, ניצל את נאום "מצב המדינה" שלו כדי לתקוף את הזמרת והשחקנית בט מידלר על כך שכינתה את את תושבי ארצו "אנשים עניים, בורים ומכורים לסמים". בסיום נאומו הוא העלה את כלבת הבולדוג האנגליה שלו "בייבידוג" לדוכן, הציג את אחוריה למצלמות ולקהל, והכריז: "בייבידוג מוסרת לבט מידלר ולכולם שם- נשקו לה את האחוריים".

ג.      במקרה זה מוצגת התנגשות בין הזכות לכבוד ובין חופש הביטוי, ובשני המקרים נפגעו גם למושל וגם לזמרת שתי הזכויות הללו. לבט מידלר יש את החופש לבטא את דעתה בפומבי בכל דרך תקשורת אך עד גבול מסוים שאותו חצתה ובכך פגעה בזכות לכבוד של המושל ג'ים ג'סטיס- היא דיברה בצורה תוקפנית ומבזה, אשר משפילה אותו ואת תושבי מדינתו.

מנגד, גם בתגובתו של המושל ישנה התנגשות בין שתי הזכויות האלו באופן דומה- הוא רשאי להביע את עמדתו ולהגיב ליחס המזה הזה אך עד גבול אותו חצה כשביצע מעשה לא הגיוני זה והשתמש במילים והצגה פיזית אינה ראויה ופוגענית כלפי הזמרת.

ד.      לדעתי, המושל גם ג'סטיס עשה מעשה לא הולם ולא מכבד את מעמדו כמושל על מדינה שלמה, שעליו לייצג את הציבור , להתנהג בצורה מכבדת ואף במקרה הצורך, להתעלם מתגובה קטנה שכזו, מאשר להגיב בצורה משפילה ולא אחראית. הזמרת גם היא הייתה לא בסדר כאשר פגעה למדינה ככלל ולמושל בפרט בכבוד ובפועלם כמדינה. אני סבור כי שני הצדדים פעלו באופן בלתי הגיוני וכי יש לקטוע כל שימוש באינטרנט או בכל פלטפורמה שניתנת לאנשים בעלי השפעה חברתית ובכלל לכל אדם למען מטרות של פגיעה או פגיעה בכבוד. אפשר למנוע סוגיות כאלה בעתיד בעזרת העלאת המודעות על כמה המעשים והמילים שלנו חשובים ויכולים לשנות. גם בפומבי וגם מאחורי המקלדת, העלבות הן לא משחק. בנוסף, תמיד יהיו אנשים בעלי ביקורת ועלינו להבין כיצד לסנן את התגובות ולקחת מהן את הצד הטוב והבונה כדי להשתפר, במקום לנקום בצורה ילדותית וקטנונית.

ה.     יצרתי תמונה המשקפת את הדרכים השונות להשתמש בחופש הביטוי. במקרה שלי שני הדוברים עברו את גבולו של חופש הביטוי ופגעו בכבודו של הצד השני ורציתי להראות כמו שכתבתי בפתרון שניתן להגיב בדרכים שונות ולהתנהג ביחס אנושי וטוב כלפי הסובבים. ניתן להיות בשקט, לחקור ולהשתפר, להגיב ברשת או בדרך הגיונית, להכריז בקול רם, לשאול שאלות ולחשוב, להחזיר בחזרה ועוד. האיור ממחיש את הדרכים והממדים השונים שניתן להגיב דרכם ואת ההיזהרות הנדרשת כשמביעים את דעתנו.

# data[].attributes.headline
פרשת NSO- גילי שניר

# data[].attributes.subject
פרשת NSO- גילי שניר

# data[].attributes.body
פרשת NSO- המשטרה מחדירה בחשאי תוכנות ריגול לטלפונים הניידים של אזרחים ובכך יכולה לסכל פעולות פשע מאורגנות ולדאוג לביטחון של האזרחים של מדינת ישראל. כחלק מהחומר ה"מודיעיני" נחשפים פרטים אישיים ואף אינטימים של אזרחים מן השורה, שאינם מעורבים באופן ישיר או עקיף בפעילויות פשיעה. המידע הזה יכול לזלוג ולהגיע לידיים הלא נכונות ומשם קצרה הדרך לשימוש לא ראוי ואף מסוכן במידע.

למעשה יש התנגשות בין הצורך לאפשר ביטחון לאזרחים לבין פרטיותם.

צייני: הזכות לפרטיות.

הציגי: הזכות לפרטיות היא אמנם תלוית חברה ותלוית טכנולוגיה, אך ההסכמה היא כי יש להגן על מעשיו של אדם בביתו, על תוכנן של שיחות הטלפון שהוא מקיים ושל המידע הקיים בטלפון האישי שלו ועלול להכיל מידע רגיש. הפרטיות היא זכות יסוד בחברה דמוקרטית והוכרה כך בחוק יסוד ובחקיקה של הכנסת.

הכרת הזכות בישראל: חוק יסוד: כבוד האדם וחירותו נחקק בשנת 1992 ונועד להגן על זכויות היסוד העיקריות של האדם במדינת ישראל. הזכויות שעליהן חוק היסוד מגן, נגזרות מכותרתו – "כבוד האדם וחירותו", והן כוללות את הזכות להגנה על החיים, הגוף והכבוד, חופש תנועה, קניין וגם את הזכות לפרטיות. כוחו של חוק יסוד הוא חזק יותר מחוק רגיל, משמעות הדבר היא שקשה יותר לפגוע בזכויות המוגנות מכוחו.

סעיף 7 לחוק יסוד: כבוד האדם וחירותו מגדיר את הזכות לפרטיות כדלקמן:

7.        (א)  כל אדם זכאי לפרטיות ולצנעת חייו.

(ב)   אין נכנסים לרשות היחיד של אדם שלא בהסכמתו.

(ג)   אין עורכים חיפוש ברשות היחיד של אדם, על גופו, בגופו או בכליו.

(ד)   אין פוגעים בסוד שיחו של אדם, בכתביו או ברשומותיו.

פגיעה בזכויות: במקרה זה זכות הפרטיות של אזרחי ישראל נפגעה. לאחרונה האירוע הועלה למודעתם של אזרחי ישראל. כמה שנים הזכות הבסיסית שלנו לפרטיות נפגעת?

המשטרה שומרת את המידע ולאחר מכן מסווגת אותו כמידע מסווג, אך עדיין המידע קיים ולא ברור מי נחשף אליו והיכן הוא מאוחסן. במידה והמידע יתגלגל לידיים הלא נכונות, ניתן יהיה לעשות בו שימוש לפגיעה באזרחים.  יהיה אפשר לדעת את מסלול החיים של כולנו בפשטות רבה ולהשתמש בו לסחיטה, איומים או לבעיות עתידיות.

עצם העובדה שאין גוף שאחראי על הפיקוח על התוכנה המסוכנת שתפקידו להגדיר את הגבולות של השימוש, לאן מגיע חומרי החקירה, איפה הגבול של הריגול וכדומה מגבירה את הסכנה שייצטבר כוח רב כנגד אזרחים והכוח יכול ליפול להאקרים, פוליטיקה והאזרחים הפשוטים יישארו חסרי כל יכולת מנגד.

מנגד, לכולנו יש את הזכות לחיים ולביטחון אשר תחת אכיפת המשטרה ( הזכות שחייו/גופו לא יפגעו בשום צורה שהיא (פיזית/מילולית/רגשית). הזכות כוללת גם את זכותו של האדם שלא לחיות בפחד מפני פגיעה כלשהי. המדינה חייבת להגן על זכות זו של אזרחיה).

בשנים האחרונות עולמנו עבר להיות מאוד תלוי בטכנולוגיה ולכן רוב הפושעים עברו להשתמש במכשירים ניידים ובשביל לסכל פיגועים, גניבות, איומים וכו' המשטרה צריכה להשתמש במשאבים מתקדמים בשביל לפתור סוגיות כאלו ולהגן על שלום אזרחי המדינה.

פתרון: צריך לדעתי להקים צוות שתפקידו יהיה לעקוב אחר השימוש בתוכנה, הגבלה של התוכנה והאישור של המעקב. כמו כן, בתי הדין יוכלו לחקור יותר לעומק לפני שהם מאשרים למשטרה לחדור אל חייו הפרטיים של האזרח . לאחר השימוש יהיה על הצוות האחראי על התוכנה להגדיר מקום שמירה מאובטח למידע הרגיש של האזרחים שלא יוכל להיפרץ ולא יהיה במידע שאינו נחוץ על אזרח שימוש כנגדו. כמו כן, יהיה על האחראים להגדיר חוקים אל מי נחשף אל המידע.

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
אחרי שנחשף בכלכליסט שיחידת סיגינט של המשטרה שתלה תוכנת מעקב בטלפון של פעיל חברתי וגילתה על נטיותיו המיניות, שבתאי התייחס פעם נוספת לפרשה - וטען: "משתמשים באמצעים רק למאבק בפשיעה חמורה, הם מצילים חיים. דה-לגיטימציה לשימוש בהם עלול להביא לפגיעה בביטחון האישי"

# data[].attributes.attachment_link.title
המפכ"ל על פרשת NSO: "אם היו מקרים נקודתיים של חריגה מנהלים - נתקן"

# data[].attributes.attachment_link.description
אחרי שנחשף בכלכליסט שיחידת סיגינט של המשטרה שתלה תוכנת מעקב בטלפון של פעיל חברתי וגילתה על נטיותיו המיניות, שבתאי התייחס פעם נוספת לפרשה - וטען: "משתמשים באמצעים רק למאבק בפשיעה חמורה, הם מצילים חיים. דה-לגיטימציה לשימוש בהם עלול להביא לפגיעה בביטחון האישי"

# data[].attributes.headline
עבודת סיכום - זכויות אדם - אי ציות לתקנון ירי - שקד כהן

# data[].attributes.subject
עבודת סיכום - זכויות אדם - אי ציות לתקנון ירי - שקד כהן

# data[].attributes.body
א.
ציינו: חופש המחשבה, הדעה והמצפון

הציגו: לכל אדם זכות להחזיק בדעה או מחשבה בכל נושא, גם אם היא אינה מקובלת. זו החירות היחידה שלא ניתן להגביל כי היא בין האדם לבין עצמו. זכות זו היא מוחלטת כל זאת בתנאי שאינה באה לידי ביטוי בפעולה חיצונית. המצפון של אדם הם עמדותיו וערכיו המוסריים. לכל אדם זכות לא לפעול בניגוד למצפונו (או לחילופין לפעול על פי מצפונו).

ציינו: הזכות לחיים וביטחון

הציגו: כל אדם זכאי שלא יפגעו בגופו ובנפשו וזכותו לחיות ללא פחד מפני פגיעות כאלה. חובת המדינה להגן על כל בני האדם בחיים בשטחה מפני פגיעה בחייהם ובגופם בידי אחרים ולכן המדינה מפעילה מוסדות כמו צבא ומשטרה.
הזכות לחיים ולביטחון נובעת מן התפיסה המוסרית בדבר ערכם העליון של חיי האדם. היא נחשבת לזכות הבסיסית ביותר, שכן בלי חיים לא יוכל האדם לממש את שאר זכויותיו

ב. בשנת 2020 קרה מקרה מאוד מוזר שלא קרה ב-3 שנים האחרונות, חייל גולני לא קיים מעצר חשוד למחבל אשר זרק לכיוונו בקבוק תבערה (מתחת לבית מגורים של תושבים), החייל היסס לירות במחבל (או ברכבו של המחבל) וכך נתן לו להימלט ברכבו שהיה חונה לצד הדרך, בצה"ל נאמר כי תישקל הורדת חייל הגולני מתפקידו הקרבי ומסר "מצופה היה שהלוחם ישלים נוהל מעצר חשוד עד לנטרול המחבל".

ג. באירוע המתואר התנגשו כשתי זכויות, הזכות לחיים וביטחון וחופש הדעה המחשבה והמצפון, הזכות שנפגע באירוע היא הזכות לחיים וביטחון של תושבי הישוב מאחר שבקבוק התבערה הושלך בשטח מגורים ולכן הוא יכל לפגוע באחד התושבים וחובתו של החייל להגן על התושבים על פי הזכות ומאח שהחייל אינו עשה דבר לגבי המתרחש הוא פגע בביטחונם של התושבים, הזכות שנשמרה היא חופש הדעה המחשבה והמצפון של החייל שהחליט לא לירות בפלסטנאי על פי דעתו החופשית והמצפונית.

ד. על פי דעתי כדי לפתור דילמה זאת על הצבא לשים לכל לוחם מחסנית כדורי סרק ליתר ביטחון, גם בזמן השירות בבסיס וגם בזמן השהות בבית, הוספת מחסנית זו יכולה להקל על החיילים בכך שהם אינם יורים באדם במתרה להרוג אלה במתרה לנתרל ללא חשש להרג, אם לדוגמה במקרה זה היה לחייל כדורי סרק הוא יכל לירות ברגליו של הפלסטנאי ככך שהוא לא יוכל  להגיע לרחבו או שהוא יכל לחורר את גלגליו של רכבו.

# data[].attributes.attachment_link.title
מחבל יידה בקת"ב, הלוחם לא ירה: "מערכת המשפט אשמה" - מקור ראשון

# data[].attributes.attachment_link.description
מחבל יידה בקת"ב, הלוחם לא ירה: "מערכת המשפט אשמה"

# data[].attributes.headline
עבודת סיכום - זכויות האדם - סגר מדיני - יהלי דולברג

# data[].attributes.subject
עבודת סיכום - זכויות האדם - סגר מדיני - יהלי דולברג

# data[].attributes.body
א.
ציין: הזכות חופש התנועה
הצג: חירותו של כל אדם לנוע בחופשיות ממקום למקום, להימצא בכל מקום ולהתגורר בכל מקום בחופשיו וללא הגבלה, בתוך המדינה ומחוצה לה. יש לזכות זו הגבלו מוצדקות כמו לא להיכנס לשטח של אדם אחר או שטח צבאי או מצבים כמו כליאה, מעצר בית, עיכוב יציאה מהארץ, צו איסור כניסה למקומות שונים או אשפוז בכפייה.

ציין: הזכות לחיים וביטחון
הצג: כל אדם זכאי שלא יפגעו בגופו ובנפשו וזכותו לחיות ללא פחד מפני פגיעות כאלה. חובת המדינה להגן על כל בני האדם בחיים בשטחה מפני פגיעה בחייהם ובגופם בידי אחרים ולכן המדינה מפעילה מוסדות כמו צבא ומשטרה. הזכות לחיים וביטחון נובעת מין התפיסה המוסרית בדבר ערכם העליון של חיי האדם. היא נחשבת לזכות הבסיסית ביותר, שכן בלי חיים  לא יוכל האדם לממש את שאר זכויותיו.

ב.
במרץ 2020 החליטה ממשלת ישראל להכניס את כל המדינה לסגר מוחלט כדי למנוע הדבקות בנגיף הקורונה.
היה איסור להתרחק מהבית כיותר מ100 מטרים. מי שהתרחק הסתכן בקבלת קנס של 500 ש"ח.נסיעה ברכב הותרה רק בתוך העיר/הישוב ולאחר חודש כשביטלו את הגבלה זו הייתה אפשרות לסוע רק עם בן משפחה גם בגין ההפרה של הנחיה זו היה קנס של 500 ש"ח לאדם. סגר זה נמשך כחודשיים בערך.

ג.
באירוע זה יש התנגשות בין החופש לתנועה לבין הזכות לחיים וביטחון.
ניתן לראות שהזכות לחיים ובטחון נשמרת במקרה זה, בהגדרה כתוב שחובת המדינה להגן על אזרחיה. באירוע רואים שהמדינה מחליטה על סגר  כדי למנוע הדבקות כדי למנוע פגיעה המונית.
לעומת זאת ניתן לראות שהזכות לחופש התנועה נפגעת במקרה זה, בהגדרה כתוב שלאדם יש חופש לנוע, להימצא בכל מקום ללא הגבלה. באירוע רואים שהמדינה אוסרת על אזרחיה לנוע בחופשיות לאן שירצו.

ד.
פתרון: לדעתי צריך לעשות את הכל במידה, צריך הגבלות מכיוון שהן שומרות על חיינו אך 100 מטרים זה קיצוני בהחלט. לאחר חודש שינו את ההנחיה והגבילו את הריחוק מהבית ל1000 מטרים. לדעתי זו הייתה צריכה להיות ההנחיה מלכתחילה מכיוון שאחרי שינוי ההנחיה לא היתה עליה בתחלואה.
לגבי הנסיעות, לדעתי מראש ההנחיה הייתה צריכה להיות נסיעה ללא הגבלה אך רק עם בן משפחה. באופן כללי כל ההגבלות וההנחיות היו צריכות להיות במידה ובהדרגה.

ה.
בחרתי בסרטון זה לתיאור האירוע מכיוון שהוא מציג את תוצאות הפגיעה בחופש התנועה. המשטרה מציבה מחסומים בדרכים הראשיות ומונעים מחלק מהאנשים לסוע לאן ששהם רוצים וגם האנשים שהם נותנים להם להמשיך לסוע, נתקעים בפקקים ארוכים ומאבדים זמן יקר.

# data[].attributes.attachment_link.title
פקקים בדרכי הארץ, המשטרה אוכפת את הנחיות הסגר

# data[].attributes.headline
עבודת סיכום- זכויות אדם- חובת חיסונים מגיל 18 באוסטריה- מיה קריטנשטיין 

# data[].attributes.subject
עבודת סיכום- זכויות אדם- חובת חיסונים מגיל 18 באוסטריה- מיה קריטנשטיין 

# data[].attributes.body
א. ציין- הזכות לשוויון

הצג- כל בני האדם הם שווים ללא הבדל דת, גזע, מין, העדפה מינית, צבע עור, מוצא, מראה חיצוני, מוגבלות מסויימת, גיל, השקפת עולם, השתייכות פוליטית ועוד.  אין להפלות אדם בשל זהותו, שיוכו, סממן חיצוני או מגבלה כלשהי אלא במקרים של שונות רלוונטית לנושא הנידון – הבחנה מותרת. אפליה – יחס שונה אל שווים.

ב. האירוע:

הפרלמנט באוסטריה אישר חוק חובת חיסונים לקורונה לבני 18 ומעלה.

עד כה כמה מדינות באירופה הטילו חובת חיסונים על מגזרים מסוימים באוכלוסייה - בעיקר על עובדים חיוניים ואזרחים ותיקים - אך אוסטריה היא הראשונה ביבשת שתחייב את כל מי שמלאו לו 18 להתחסן לקורונה.

החוק יהיה תקף לכל מי שמלאו לו 18, חוץ ממי שזכאים לפטור: מחלימים מקורונה בחצי השנה האחרונה, נשים בהיריון ומי שמסיבות רפואיות לא יכולים לקבל את החיסון. חובת החיסונים באוסטריה תחול בתחילת פברואר, אך סוכם שהרשויות במדינה יתחילו לאכוף את החוק רק במהלך חודש מרץ.

ג.הסבר:

אירוע זה יפגע בזכותם לשיוויון של אזרחי המדינה בני 18 ומעלה.

זכותם של האזרחים הבגירים לשיוויון תיפגע שכן החוק החדש  יוצר אפליה גילנית, והם יחויבו להתחסן אך ורק מפאת גילם (18 ומעלה).

דילמה והתנגשות ערכים וזכויות-

אין ספק כי חוק מעין זה פוגע, בנוסף לפגיעתו האנושה בזכות לשיוויון, גם בזכות האדם לאוטונומיה על גופו- הזכות לחירות.

שתי החרויות הללו נפגעות אנושות בשם ערך שלישי-  ״בריאות הציבור״.

נהיר איפוא, כי החדירה הבלתי מתפשרת של המדינה לגופם הפרטי של אזרחיה והכפייה הבוטה בצורה של מתן זריקה (באופן חוקי) אינה יכולה לדור בכפיפה אחת עם זכותם (של אותם האזרחים) לשיוויון ולאוטונומיה על גופם הפרטי ואולם בשם הערך של ״בריאות הציבור״ מתכוונת ממשלת אוסטריה לתת קדימות לבריאותו של הציבור על פני ערכי השיוויון שהוזכרו לעיל.

ד. פתרון:

הפיתרון האפשרי להתנגשות הבלתי נמנעת בין הערכים שהוזכרו ושבאים האחד על חשבון האחר הינו בדרך של החרגת בני ה-18 ומעלה (בנוסף לאלה אשר הוחרגו במסגרת החוק) אשר מביעים התנגדות מוצדקת בין בשל נסיבות רפואיות מיוחדות שלא צוינו בגוף החוק ובין בשל השקפה אידיאולוגית כזו או אחרת. אנשים אלה יהיו זכאים לפנות לערכאות משפטיות ושם ישטחו טענותיהם. בתי המשפט ידונו בעתירות תוך שמירה על כללי הצדק הטיבעי והזכות להליך משפטי הוגן ובסופם של ההליכים יחליטו מי מחוייב בקבלת הזריקה ומי פטור ממנה. אין לי ספק כי בשל המשאבים שיידרשו מהאזרחים והביורוקרטיה המסורבלת רבים ממתנגדי החיסונים יעדיפו להתחסן על פני התמשכות הליכים משפטיים מייגעים וארוכים אשר בסופם קיימת האפשרות הסבירה שיחוייבו בכל זאת להתחסן.

פתרון אפקטיבי נוסף להתנגשות בערכים אלו הוא פשוט להימנע מחקיקת החוק.

מדינות רבות כבר ביטלו חוקים כאלו- אשר פגעו בזכות לשוויון, דוגמה לכך היא צ׳כיה:

ממשלת צ'כיה ביטלה צו שחייב עובדים במקצועות חיוניים, ואזרחים מעל גיל 60 להתחסן נגד קורונה. ההחלטה, שהתקבלה על-ידי הממשלה הצ׳כית הקודמת וטרם נכנסה לתוקפה, בוטלה מבעוד מועד על מנת למנוע "העמקת הסדקים בחברה".

לעניות דעתי, על אוסטריה לפעול בדומה לצ׳כיה, ולבטל חוק זה עוד לפני כניסתו לתוקף שכן, כאמור, זהו חוק הפוגע אנושות בזכות לשיוייון ויוצר איפה ואיפה על רק גילני והוא עלול לעורר מחאות נרחבות ופגיעה קשה ומתמשכת בסדר הציבורי.

ה. יצרתי תמונה אשר ממחישה את האפליה הגילנית הבלתי הולמת הקיימת בעידן הקורונה בעניין החיסונים. בתמונה נראים שלטים אשר מצביעים למקומות שונים בהתאם לגיל.

under 18 - מתחת  לגיל 18

over 18-  מעל גיל 18

do not enter- אין כניסה

התמונה משקפת, כאמור, את ההפליה הגילנית הנהוגה באוסטריה אשר כופה על אזרחיה להתחסן אך ורק מפאת גילם (18 ומעלה).

# data[].attributes.headline
מיקה קסטיאל- מלחמת הסחר בין ארצות הברית וסין

# data[].attributes.subject
מיקה קסטיאל- מלחמת הסחר בין ארצות הברית וסין

# data[].attributes.body
כבר משנת 2018 ארצות הברית נלחמת בהפרת זכויות האדם בסין באמצעות עיצומים כלכליים, והגבלת מסחר.

בעקבות עידוד של הממשל האמריקאי חברות בארצות הברית מפסיקות לקנות ייצור של מוצרים מסין,עקב הפרה של זכויות אדם באותו האזור.

המלחמה החלה כמלחמת מסחר, וכרגע מוגדרת כמלחמה קרה. שורשי המלחמה לדעתי הם השוני באידיאולוגיה בכלל, ולזכויות אדם בפרט.

ננתח את המקרה לדוגמא , שבו וולמארט הסירה מוצרים שמקורם במחוז שינג'יאנג,משום שבמקום מתבצע רצח עם.

הנושא הזה מעלה התייחסות ל:

ציין: הזכות לחיים ולביטחון

הצג: כל אדם זכאי שלא יפגעו בו, בגופו ובנפשו וזכותו לחיות ללא פחד מפני פגיעות כאלה. חובת המדינה להגן על כל בני האדם החיים בשטחה מפני פגיעה בחייהם ובגופם בידי אחרים.

ציין: הזכות לחירות

הצג:לכל אדם הזכות לחיות/ להחליט/ לעשות/ לפעול ולעצב את אישיותו על פי רצונו החופשי. אין לשלול את חירותו של אדם על ידי מעצר או על ידי הגבלת חופש המחשבה והפעולה שלו.

לדעתי האירוע מתקשר לשתי הזכויות האלה בכך שסין פוגעות אנושות בשתי הזכויות הללו.

סין מבצעת באופן שיטתי פגיעה בזכויות אזרח- ממאסרים של פעילים פוליטיים,למעקב על האזרחים הפשוטים, ועד לפגיעה ממשית בזכות לחיים וביטחון, כמו לדוגמא רצח העם במחוז שינג'יאנג.

לא רק שסין אינה נותנת את הזכאות לכל אדם שלא יפגעו בו, אלא שהיא זאת אשר פוגעת בהם. על פי ההגדרה של הזכות חובת המדינה להגן על תושביה, אך סין עושה ההפך, ופוגעת בהם. רצח העם פגע משמעותית בזכות לחיים וביטחון.

עצם אופן העבודה שבו סין העבידה את אזרחיה והמשטר הפולשני הם פגיעה בזכות לחירות, ששולל להם את הזכות לחיות/להחליט/לעשות/לפעול על פי רצונם החופשי.

סיבה נוספת למלחמת המסחר בין סין לארצות הברית היא שארצות הברית טוענת כי הסינים פוגעים בזכות לקניין רוחני בכך שכופות על חברות זכות כללים אשר מתירים לסינים את היכולת להשתמש, ולהעתיק טכנולוגיות.

התייחסות לזכות:

ציין: קניין רוחני

הצג: זכותו של כל אדם למנוע מאדם אחר שימוש בפרי עמלו הרעיוני ללא רשותו או ללא קבלת גמול כספי הולם.

סין פוגעת בזכותם של היוצרי טכנולוגיות לקניין הרוחני, בעצם שימוש בטכנולוגיות שלהם, ללא קבלת תגמול כספי.

לדעתי הדרך היעילה ביותר למנוע מסין לפגוע בזכויות אזרחים באופן הזה היא לחץ בינלאומי. כיוון שסין היא מדינה גדולה, מעצמה כלכלית בעולם הייצור והמסחר האלקטרוני, הדרך של העולם לעצור הוא לחץ כלכלי לסין- למנוע מסחר וכו', בדומה לפעולותיה של ארצות הברית.

דרך להביא למודעות הציבור לפגיעת הזכויות בסין היא הרשתות החברתיות, בהן יש קהל נרחב, ואפשרות להשפיע רבות.

https://youtu.be/2mg0BdA2_bc

בחרתי בסרטון זה משום שהוא מסביר היטב את מה שקורה, ולמה בין ארצות הברית וסין.

# data[].attributes.attachment_link.title
Are China and the US entering a new Cold War? - BBC News

# data[].attributes.headline
עבודת סיכום - זכויות האדם - סיפורה של שירה איסקוב - ליאור מרגלית

# data[].attributes.subject
עבודת סיכום - זכויות האדם - סיפורה של שירה איסקוב - ליאור מרגלית

# data[].attributes.body
ב-18 בספטמבר 2020, בשעות הצהריים של ערב ראש השנה, התפתח ריב קשה בין שירה איסקוב לבין מי שהיה אז בעלה, אביעד משה. כאשר הוויכוח הסלים שירה אמרה שהיא הולכת לקחת את בנם המשותף ולחגוג את החג בבית הוריה. לנוכח החלטתה לעזוב את ביתם, החל משה לתקוף את איסקוב באלימות.

הבעל דקר את שירה מול בנם הפעוט, וכן הכה אותה עם מערוך וניסה לחנוק אותה בידיו. שכנים ששמעו צעקות מהבית הזעיקו את המשטרה שעצרה את הבעל. שירה פונתה במסוק כשמצבה אנוש, אולם מצבה השתפר כנגד כל הסיכויים והיא שוחררה מבית החולים.

מרגע שיצאה הודעה בתקשורת על מקרה אלימות במשפחה, החל הבעל החשוד בפעולות ממשיות לשמירת זכויותיו, כגון הזכות לשם טוב, הזכות להליך הוגן והזכות לכבוד. באמצעות עורך דין הוגשה בקשה להוצאת צו מניעה לפרסום שמו של אביעד משה ושופט השלום נענה בהסכמה.

למרות החלטת בית המשפט, אחיה של שירה החליט שהוא פועל על פי צו מצפונו ומעמיד את זכויותיה של שירה במקום גבוה יותר מזכויותיו של מי שפגע בה. האח הוציא פרסומים רבים ברשתות החברתיות עם תמונות של שירה חבולה ופצועה ותמונות של אביעד משה לצד שמו וכל פרטי האירוע. הפוסט צבר תאוצה והופץ ברשתות החברתיות וממנו עלתה ביקורת חברתית קשה וזועמת כלפי השופט.

כל אלו היו לתחילתו של קמפיין ענק תחת הכותרת "הבושה עוברת צד". ובכך למעשה, נוצרה הסכמה ציבורית רחבה על חשיבות זכויותיה של שירה לכבוד, לחיים ולביטחון, על פני זכויותיו של אביעד משה.

המודעות הרבה למקרה הובילה גם לשרשרת של הפגנות ברחבי הארץ, בהן המפגינים טענו כי "חיי נשים חשובים יותר ממוניטין של גבר אלים." ובאמת, מתנגשות כאן שתי זכויות עיקריות -

ציין: הזכות לשם טוב

הצג: זכותו של אדם שלא יפורסמו אודותיו או על אורחותיו או על דעותיו מידע שיקרי שלילי.

ציין: הזכות לחיים וביטחון

הצג: כל אדם זכאי שלא יפגעו בגופו ובנפשו וזכותו לחיות ללא פחד מפני פגיעות כאלה. חובת המדינה להגן על כל בני האדם בחיים בשטחה מפני פגיעה בחייהם ובגופם בידי אחרים ולכן המדינה מפעילה מוסדות כמו צבא ומשטרה. הזכות לחיים ולביטחון נובעת מן התפיסה המוסרית בדבר ערכם העליון של חיי האדם. היא נחשבת לזכות הבסיסית ביותר, שכן בלי חיים לא יוכל האדם לממש את שאר זכויותיו.

צו איסור הפרסום מבקש לשמור על זכותו של אביעד משה לשם טוב, בעוד נפגעת העבירה שהוא ביצע נלחמת על חייה. טענתו של האח הייתה שזכויות כמו שם טוב והליך הוגן באות בסדר חשיבות נמוך יותר מהזכות לחיים וביטחון.

לבסוף, לאחר סערה ציבורית וערעור של המשטרה, בית המשפט הסכים עם טענה זו ואישר לפרסם את שמו של אביעד ברבים.

כדאי לציין גם כי בית המשפט גזר על אביעד משה 23 שנות מאסר, הכי הרבה זמן שקיבל גבר בישראל על אלימות במשפחה (בדרך כלל העונש הוא באזור 5 שנות מאסר), ובנוסף לכך לפצות את איסקוב ב-258 אלף שקל שזהו הפיצוי הכספי המקסימלי. המודעות הרבה לסיפורה של שירה גרמה גם לכך שאביעד הורשע בכל סעיפי האישום שנרשמו לו וקיבל עונש גדול בהרבה מכל גבר אלים לפניו, וגם לכך שהתפיסה בישראל לגבי אלימות במשפחה השתנתה כולה. שירה הפכה לסמל למאבק באלימות במשפחה, והשיח סביב הסימנים המקדימים, כמו גם הטלטלה סביב סיפורה המצמרר, גרמו ללא מעט נשים לזהות את עצמן במעגל האלימות ולצאת ממנו.

צירפתי כאן כתבה הכוללת גם ראיון עם שירה, שבו היא מספרת באומץ את סיפורה באומרה: "אני לא מסתתרת, אני לא מתביישת, אני לא עשיתי שום דבר רע. למה אני צריכה להתבייש? אני עברתי את הזוועה הזו, ומי שעשה את הזוועה הזו צריך להתבייש - אבל אני לא"

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
עובדה

"אני לא מסתתרת, אני לא מתביישת, אני לא עשיתי שום דבר רע. למה אני צריכה להתבייש? אני עברתי את הזוועה הזו, ומי שהעביר את הזוועה הזו צריך להתבייש. אבל אני לא". כך, חמושה במילים הפשוטות והברורות האלה, מתייצבת שירה איסקוב בפנים גלויות מול מצלמות התוכנית "עובדה". במונולוג יוצא דופן, מתארת איסקוב את ניסיון הרצח שעברה על ידי בעלה אביעד משה בערב ראש השנה האחרון, בביתם במצפה רמון. היא גם מדברת בפתיחות ובכנות על מערכת היחסים בינה לבין אביעד משה, על השאלות שנותרו פתוחות, ועל הסימנים שהיא מנסה להבין האם הסתתרו שם.

בחלקו הראשון של סרטו של בן שני מתארת איסקוב את הימים שקדמו לאותו לילה בו התרחשה התקיפה וגם את האופן שבו התחילה התקיפה. כזכור, איסקוב כמעט ונרצחה על ידי בעלה בספטמבר האחרון. אביעד משה תקף אותה באמצעות מערוך וסכין, ודקר אותה פעמים רבות. שירה פונתה לבית החולים סורוקה, והתעוררה רק כעבור חמישה ימים. היא הועברה למחלקת שיקום והחלה במסע ארוך וקשה בחזרה לחיים. במקביל, ביקש אביעד משה צו איסור פרסום על זהותו. ההחלטה לאסור על פרסום שמו עוררה סערה ציבורית. רק לאחר הסערה, התהפכה ההחלטה. באוקטובר הוגש נגד אביעד משה כתב אישום ומשפטו עודנו מתנהל.

מטעמו של אביעד משה נמסר כי הוא "מביע צער עמוק", כהגדרתו, ומוסר לשירה איחולי החלמה מהירה.

בשבוע הבא ישודר בעובדה חלקו השני של הסרט של בן שני על שירה איסקוב, "נשארתי בחיים".
מוקד הסיוע של משרד הרווחה - 118 קו יעוץ וסיוע של ויצו לנשים נפגעות אלימות - 3980*

# data[].attributes.attachment_link.title
העדות של שירה איסקוב: נשארתי בחיים | עובדה

# data[].attributes.attachment_link.description
עובדה "אני לא מסתתרת, אני לא מתביישת, אני לא עשיתי שום דבר רע. למה אני צריכה להתבייש? אני עברתי את הזוועה הזו, ומי שהעביר את הזוועה הזו צריך להתבייש. אבל אני לא". כך, חמושה במילים הפשוטות והברורות האלה, מתייצבת שירה איסקוב בפנים גלויות מול מצלמות התוכנית "עובדה".

# data[].attributes.headline
עבודת סיכום-זכיות אדם-תקיפה אנטישמית בטוסקנה- אורי גבע

# data[].attributes.subject
עבודת סיכום-זכיות אדם-תקיפה אנטישמית בטוסקנה- אורי גבע

# data[].attributes.body
א.
ציין: הזכות לחיים וביטחון
הצג: כל אדם זכאי שלא יפגעו בגופו או בנפשו וזכותו לחיות ללא פחד מפני פגיעות כאלה.
חובת המדינה להגן על כל בני האדם החיים בשטחה מפני פגיעה בחייהם ובגופם בידי אחרים ולכן המדינה מפעילה מוסדות כמו צבא ומשטרה.
הזכות לחיים וביטחון נובעת מן התפיסה המוסרית בדבר ערכם העליון של חיי האדם.
היא נחשבת לזכות הבסיסית ביותר, שכן בלי חיים אדם לא יוכל לממש את שאר זכויותיו.

ב.
לפני כמה ימים באיטליה הותקף ילד יהודי בן 12 על ידי קבוצת בני נוער אנטישמים, שהכו אותו בראשו ואמרו אמירות אנטישמיות כמו "היית צריך למות בתנור" ועוד.
אביו של הילד סיפר לעיתונאים שאף אחד לא בא לעזור לילד המוכה.
ראש העיירה אמרה בטלוויזיה שהילד עדיין בהלם מהתקיפה, שעבר חוויה קשה שצריך להתייחס אליה בחומרה, גם ניצולת שואה הגיבה על המקרה ואמרה שזה מקרה נוראי אבל למרבה הצער כבר התרגלה למקרים כאלו.

ג.
הזכות שנפגע במקרה זה היא הזכות לחיים וביטחון
של הילד היהודי, כפי שאומרת הזכות: כל בן אדם זכאי לחיות ללא פגיעות גופניות או נפשיות ולחיות ללא פחד מפגיעות כאלו ואחרות.
ולכן לילד במקרה ובכללי לכל אדם בעולם יש את הזכות לחיות בביטחון וללא פחד.

ד.
הדרך שניתן למנוע עוד פגיעות אנטישמיות כאלו ואחרות היא לימוד השואה ומלחמת העולם השנייה כבר מבית הספר ולהעלות יותר מודעות בבית עם המשפחה ולחנך את הילד מגיל צעיר לנהוג בכבוד וההערכה כלפי כל האנשים סביבו.

# data[].attributes.headline
עבודת סיכום-זכויות האדם-רצח ג'ורג' פלויד- דן פלד

# data[].attributes.subject
עבודת סיכום-זכויות האדם-רצח ג'ורג' פלויד- דן פלד

# data[].attributes.body
א. ציין: הזכות לחיים וביטחון

הצג: קובעת כי חייו, בטחונו ושלמות גופו של אדם הוא זכות שלא ניתן לקחת ממנו וזוהי חובתה של המדינה לדאוג לכך שאלו לא יפגעו. המדינה אוסרת בחוקיה ומבטיחה במעשיה פגיעה פיזית באזרחים.

ב. ב-25 במאי, 2020, ג'ורג' פלויד נרצח על ידי שוטר במשטרת מיניאפוליס- השוטר לחץ את ברכו לצווארו של פלויד לכ-9 וחצי דקות עד שלבסוף ג'ורג' פלויד מת כתוצאה מחוסר בחמצן.

ג. הזכות נפגעה, כיוון שהשוטר, דמות כביכול שומרת חוק וצודקת, פגע בחייו של פלויד בכוונה ולבסוף הוביל למותו.

ד. להחמיר את העונשים לשוטרים הנוהגים באזרחים באלימות פיזית מופרזת

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
רצח ג'ורג' פלויד התרחש ב- 25 במאי 2020. דרק שובין, שוטר במשטרת מיניאפוליס, לחץ את ברכו על צווארו של ג'ורג' פלויד - אזרח אפרו-אמריקאי - במשך 9 דקות ו-29 שניות, כולל בזמן שהיה חסר הכרה ועד שהביא למותו.

האירוע התרחש במסגרת מעצרו של פלויד בפאודרהורן (Powderhorn), שכונה הנמצאת דרומית למרכז העיר מיניאפוליס שב מינסוטה, והתפרסם במהירות מכיוון שהוא תועד באמצעות טלפונים של העוברים ושבים. הסרטונים הוויראלים של עוברי האורח, המתעדים את פלויד העצור זועק בחוסר אונים "אני לא יכול לנשום", הופצו ב רשתות החברתיות ושודרו ב כלי התקשורת.

ביממה שלאחר מותו של פלויד פרצו הפגנות ומחאות באזור מיניאפוליס- סיינט פול. תחילה ההפגנות היו לא-אלימות, אך בהמשך אותו יום התפתחו ההפגנות למהומות אלימות והפרות-סדר שהתבטאו בניפוץ חלונות של תחנת משטרה, הצתת שתי חנויות, ומעשי ביזה ואלימות בחנויות אקראיות. מפגינים אחדים אף התכתשו עם שוטרים שריססו גז מדמיע לעברם וירו כדורי גומי. בחלק מההפגנות נורו מפגינים ושוטרים ונרשמו מקרי מוות בשני הצדדים, ומהומות התפשטו ברחבי ארצות הברית.

מותו של פלויד הושווה למותו של אריק גארנר בשנת 2014, שהיה גם הוא אפרו-אמריקאי לא חמוש ורותק לרצפה בידי מספר שוטרים אף על פי שחזר על המשפט "אני לא יכול לנשום" 11 פעמים לאחר שנעשה נגדו שימוש ב אחיזת חנק בידי שוטר משטרת ניו יורק.

שנה לאחר האירוע, ב-20 באפריל 2021, קבע חבר המושבעים במשפטו של השוטר דרק שובין שהוא אשם ב רצח שלא בכוונה תחילה מדרגה שנייה, רצח מדרגה שלישית ו הריגה מדרגה שנייה וב-25 ביוני נידון ל-22.5 שנים בכלא.

ג'ורג' פלויד נולד ב- 1973 ב פאייטוויל שב קרוליינה הצפונית, וגדל ב יוסטון שב טקסס. הוא למד ב תיכון ייטס ביוסטון, שם שיחק בקבוצות ה כדורסל וה פוטבול. פלויד היה כוכב עולה בתחום הפוטבול, וכשחקן בעמדת הטייט אנד (TE - Tight end) סייע לתיכון שלו לזכות באליפות מדינת טקסס בפוטבול בשנת 1992. הוא שיחק כדורסל במכללה הקהילתית של דרום פלורידה בשנים 1993-1995. מאוחר יותר הוא שב ליוסטון ושם חבר ל הרכב מוזיקלי שהתמחה ב מוזיקת היפ הופ בשם "Screwed Up Click", ונודע ב שם הבמה "ביג פלויד".

פלויד נעצר מספר פעמים בגין גנבות ואחזקת סמים. בשנת 2007 פלויד הואשם, יחד עם חמישה גברים נוספים, ב שוד מזוין במהלך פריצה לבית (שבמהלכו הצמיד את אקדחו לבטנה של בעלת הבית). ב-2009 הוא הסכים ל עסקת טיעון, ונשפט לחמש שנים ב כלא. ב-2013 יצא לחופשי מהכלא ב שחרור מוקדם, לאחר שריצה ארבע שנים מ מאסרו.

ב- 2014 פלויד עבר ל מינסוטה. הוא התיישב בעיר סנט לואיס פארק ועבד ב מיניאפוליס הסמוכה כ מאבטח במסעדה במשך חמש שנים. בתקופה שקדמה להירצחו, פלויד איבד את מקום עבודתו עקב פקודת הסגר שהוציאה ממשלת מינסוטה לאור התפרצות נגיף הקורונה בארצות הברית. פלויד הותיר אחריו חמישה ילדים.

דרק שובין, שוטר במשטרת מיניאפוליס מאז שנת 2001, זוהה בתור השוטר שהצמיד את פלויד לקרקע כשברכו השמאלית על צווארו של פלויד. נגד שובין הוגשו 18 תלונות בעבר, שתיים מהן הסתיימו במספר מכתבי נזיפה משמעתית רשמיים. בין היתר היה מעורב בשלושה מקרי ירי משטרתי, אחד מהם הוגדר "קטלני".

טואו תאו, שהתקבל לאקדמיה לשוטרים בשנת 2009 והחל את שירותו הפעיל כשוטר בשנת 2012. בשנת 2017 נאשם בשימוש בכוח מופרז.

שני שוטרים נוספים שנכחו במקום הם תומאס ליין וג'יי אלכסנדר קואנג, להם לא היו תלונות קודמות. שניהם היו בשבוע הראשון של עבודתם במשטרת מיניאפוליס.

כל ארבעת השוטרים פוטרו יממה לאחר האירוע, וכנגד שובין הוגש כתב אישום באשמת רצח מדרגה שלישית. בהמשך הוחלט להחמיר את האישום נגד שובין לרצח מדרגה שנייה "ללא כוונה", רצח מדרגה שלישית והריגה מדרגה שנייה, עבירות בהן הורשע ב-20 באפריל 2021. העונש המקסימלי עליהן (לפי החמורה שבהן) הוא ארבעים שנות מאסר, כשגזר הדין עתיד להינתן במהלך אפריל או מאי 2021. נגד יתר השוטרים הוגש אישום על סיוע לרצח, והם ישפטו במהלך אוגוסט 2021.

לדברי בעלת מועדון ב מועדון הלילה "אל נואבו רודיאו", פלויד ושובין עבדו שניהם כמאבטחים במקום והיו להם משמרות חופפות, אם כי לא ברור אם הם הכירו זה את זה.

ב- 25 במאי 2020 צוין יום הזיכרון האמריקאי. זמן קצר לאחר השעה 20:00 ( שעון מרכז ארצות הברית) שוטרי משטרת מיניאפוליס הגיעו לשדרת שיקגו, שבשכונת פאודרהורן שבמיניאפוליס, בעקבות תלונה של מעדניה מקומית כי אדם ניסה לשלם בשטר של 20 דולר שאותו זיהה עובד המעדנייה כמזויף. לדברי המשטרה, החשוד - פלויד, נמצא במכונית סמוכה ו"נראה היה שהוא תחת השפעת סמים". דובר המשטרה אמר שהשוטרים הורו לו לצאת מהרכב, ובשלב זה הוא "התנגד פיזית", אך צילומי מצלמות האבטחה מהמסעדה הסמוכה סותרים לכאורה טענה זו, שכן פלויד נצפה מוטח פעמיים אל הארץ כשהוא מלווה בידי השוטרים. לטענת משטרת מיניאפוליס, השוטרים הצליחו לאזוק את החשוד באזיקים ללא שימוש בכלי נשק, ציינו שהוא סובל ממצוקה רפואית והזמינו אמבולנס.

כשהגיעו לכביש פלויד היה אזוק והוטח מטה כשפניו על הכביש, ושובין כרע מעליו ומנע ממנו לזוז באמצעות הנחת ברך על צווארו. הוא נשאר לעמוד כך במשך כשמונה דקות, ומתוך פרק זמן זה, במהלך 2 דקות ו-53 שניות פלויד כבר היה מחוסר הכרה (כך על פי התלונה הפלילית שהוגשה נגד שובין באשמת רצח מדרגה שלישית והריגה מדרגה שנייה).

על פי נתוני שירותי הכבאות וההצלה של מיניאפוליס, ה פרמדיקים העבירו את פלויד מהמקום וביצעו פעולות חזה ואמצעים אחרים להצלת חיים על "גבר שלא מגיב ונטול דופק". חובשים באמבולנס בדקו את הדופק של פלויד מספר פעמים, אך לא מצאו אותו. פלויד נלקח למרכז הרפואי ב מחוז הנפין, שם נקבע מותו.

כתב האישום המקורי ציטט "דוח מקדים" לפיו סיבת או סיבות המוות נבעו ממצבו הבריאותי הבסיסי של פלויד כולל מחלת לב כלילית ו יתר לחץ דם, בשילוב עם סמים משכרים פוטנציאליים במערכותיו עורכי הדין של משפחת פלויד הודיעו שהם מבקשים לבצע נתיחה שלאחר המוות באופן פרטי בנתיחה זו נמצא כי סיבת המוות היא חניקה כתוצאה מלחץ ברכו של השוטר על צווארו וגבו של פלויד. בדו"ח הרשמי של הנתיחה לאחר המוות שפרסם הרופא הכללי של מחוז הנפין, סיבת המוות רשומה כ"Cardiopulmonary arrest" כלומר "דום לבבי-נשימתי", הפסקת נשימה המלווה בדום לב. "אופן המוות" רשום בדו"ח כ"הריגה" (Homicide). בנוסף, הנתיחה העלתה כי פלויד נשא את נגיף ה קורונה, אך זו לא הייתה סיבה למותו.

סרטון תיעוד המעצר

דרנלה פראזייר, צעירה בת 17, צילמה את המעצר והמוות והעלתה לדף הפייסבוק שלה. הסרטון הפך לוויראלי והצית גל מחאות בארצות הברית ובעולם כולו. פראזייר קיבלה אות הוקרה מארגון ( PEN America), והסרטון היה עדות מכרעת במשפטו של השוטר דרק שובין שהורשע ברצח.

הסרטון מתחיל, כשפלויד כבר הוצמד בחזהו אל הקרקע, והשוטר שובין כורע על צווארו. פלויד אומר שוב ושוב לשובין: "בבקשה" ו"אני לא יכול לנשום", גונח ובוכה. עובר אורח אומר לשוטר: "הורדת אותו. תן לו לנשום."

עובר אורח מציין בסרטון: "אחת מבנותיי מתה באותה צורה" ואחרי שפלויד מגיב: "אני עומד למות אותו דבר", שובין נשמע אומר לפלויד להירגע. השוטר נשמע שואל את פלויד: "מה אתה רוצה?" פלויד חוזר ואומר: "אני לא יכול לנשום." פלויד ממשיך: "בבקשה, הברך בצוואר, אני לא יכול לנשום." מישהו אומר לפלויד "לקום ולהיכנס למכונית", על כך משיב פלויד: "אני אעשה... אני לא יכול לזוז." פלויד נשמע זועק גם: "אימא!... הבטן שלי כואבת, הצוואר שלי כואב, הכל כואב" ומבקש מים. השוטר אינו מגיב לפלויד בקול. פלויד מתחנן: "אל תהרוג אותי."

בהמשך הסרטון, עובר אורח נשמע מציין כי פלויד מדמם מהאף. עובר אורח אחר אומר לשוטרים שפלויד "אפילו לא מתנגד למעצר כרגע". השוטרים אומרים לעוברי אורח שפלויד "דיבר, הוא בסדר". עובר אורח עונה שפלויד "לא בסדר" ומחה על כך שהשוטר מונע מפלויד לנשום, הוא דוחק בהם: "תוריד אותו מהאדמה... היית יכול להכניס אותו למכונית עד עכשיו. הוא לא מתנגד למעצר או לא כלום. אתה 'נהנה מזה. תראה אותך. תראה את שפת הגוף שלך'."

פלויד שותק בסופו של דבר וחסר תנועה, אך שובין לא מרים את ברכו מצווארו של פלויד. עוברי האורח מוחים על כך שפלויד "אינו מגיב" ומבקשים שוב ושוב מהשוטר לבדוק את הדופק של פלויד. עוברי אורח שואלים: "האם הכלבים הרגו אותו?"

בסופו של דבר אמבולנס מגיע ושובין לא מסיר את ברכו עד ששירותי רפואת החירום הניחו את פלויד על אלונקה. המטופל מועמס על האמבולנס ונלקח לרחוב 36 ושדרת הפארק, דבר שעולה מדו"ח האירוע של שירותי ההצלה של מיניאפוליס.

סרטונים אחרים

בסרטון של עובר אורח שני, שצולם מתוך רכב, נראה כי פלויד מורחק מרכבו. המסריט מתאר שפלויד "לא נראה מתנגד - פשוט עומד ליד מכוניתו" כמו כן כתב: "בסרטון נראו שני שוטרים שמשכו את מר פלויד ממכוניתו ללא כל התנגדות נראית לעין."

לתקשורת הועלה סרטון של שש דקות ממצלמת אבטחה של מסעדה סמוכה. בה נראה ששני שוטרים מוציאים גבר מרכב. האיש אזוק ומובא למדרכה, שם הוא מתיישב. שוטר שלישי מגיע. בהמשך עוזר שוטר לגבר לקום שוב ושני שוטרים מביאים את האיש לרכב משטרתי, שם הופל האיש על האדמה. בעוד שהמשטרה טענה בתחילה שפלויד התנגד למעצר, הסרטון ממצלמת האבטחה מראה אחרת.

ערך מורחב - מחאות ג'ורג' פלויד

ב־26 במאי הודיע מפקד משטרת מיניאפוליס, מדריה ארדונדו, שהשוטרים הוצאו לחופשה. בהמשך היום הם פוטרו והועברו לחקירה של לשכת החקירות הפדרלית (FBI). עורך הדין ל זכויות האזרח, בנימין קרומפ, הוכרז כמייצג את משפחתו של פלויד.

ב־27 במאי, מידע מוטעה החל להתפשט במדיה החברתית, ובין השאר כלל טענות ששובין היה לבוש כובע עם הכיתוב "Make Whites Great Again", וכי שובין היה על הבמה עם דונלד טראמפ בעצרת פוליטית, שהופרכו מאוחר יותר.

ב־28 במאי פרסמה מחלקת המשפטים בארצות הברית הצהרה משותפת עם ה-FBI לפיה חקירת מותו של פלויד נמצאת בראש סדר העדיפויות וכי הוקצו תובעים מנוסים וחוקרים פליליים מטעם ה-FBI לעניין ותיארו את הצעדים הבאים של החקירה: "חקירה מקיפה תאגד את כל המידע הזמין ותעריך ביסודיות את הראיות והמידע שהושגו על ידי עדים... אם נקבע כי ישנה הפרה של החוק הפדרלי, [השוטרים] יואשמו בהאשמות פליליות".

ב־20 באפריל 2021 הורשע השוטר בכל הסעיפים נגדו, הכוללים שני סעיפי רצח וסעיף הריגה אחד. שני השוטרים האחרים עתידים להישפט באוגוסט 2021.

אזכרות, מחאות ומהומות

בעקבות הזעם הקהילתי במיניאפוליס, תחנת האוטובוס במקום מותו של פלויד בשדרת שיקגו הפכה ל אנדרטה מאולתרת לזכרו ב־26 במאי, עם שלטים רבים כמחוות לו והתייחסות לתנועת " חיי שחורים חשובים". במהלך היום יותר אנשים התייצבו להפגין נגד מותו של פלויד. ההמון, המוערך במספר מאות אנשים, צעד אחר כך למחוז השלישי של משטרת מיניאפוליס. המשתתפים השתמשו בכרזות ובסיסמאות כמו "צדק לג'ורג'", "אני לא יכול לנשום" ו"חיי שחורים חשובים".

המחאה משכה מאות והחלה באיפוק, אך הסלימה והגיעה לשיאה כשהתחנה הושחתה על ידי מפגינים באמצעות ריסוס צבע ו יידוי אבנים. בעקבות הצעדה משדרת שיקגו דרום עד למחוז השלישי, קבוצה קטנה של מפגינים התפצלה מהקהל הראשוני והשחיתה את בניין המחוז השלישי ו ניידות משטרה. החל מסביבות השעה 20:00, שוטרים השתמשו בכלים לפיזור הפגנות כלפי ההמון, כמו תרסיס פלפל ו כדורי גומי. מהמשטרה נטען כי השימוש בכוח הגיע בתגובה למהומות, אך ברשתות החברתיות טענו מפגינים כי המשטרה תקפה את המחאות כשעוד היו בלתי-אלימות, ושהאלימות נגרמה כתוצאה מפעולות המשטרה.

ההפגנות נמשכו ב־27 במאי, כולל בשדרת שיקגו דרום. המפגינים מחו גם מחוץ למתחם שהושחת בערב הקודם. החל משעה 18:00 השוטרים החלו לפרוס אמצעי גירוי כימי וירו לעבר מפגינים רבים עם כדורי גומי באזור המתחם. בסרטונים רבים ברשתות החברתיות נראו מספר מפגינים ששברו חלונות וזרקו חפצים לעבר המשטרה. יותר מ-30 עסקים במידטאון מיניאפוליס נפגעו ביום חמישי בבוקר. בעל חנות סמוכה ירה באדם שלדעתו פרץ לו לעסק ופצע אותו באופן אנוש. מעשי ביזה התרחשו בחנויות סמוכות. ביזה התרחשה במידוויי, ב בית מרקחת בסנט פול, חנות צמיגים ובחנות Walgreens.

עם רדת החשכה במיניאפוליס ב-28 במאי, הוצתו שריפות במבנים סביב המחוז השלישי משני צדדים ואזעקות אש נשמעו בתוך הבניין. המשטרה השתמשה ב גז מדמיע נגד מפגינים שכן הגדר הזמנית סביב הבניין נקרעה. מאוחר יותר המפגינים הציתו את הבניין בזמן שהשוטרים פונו מהמבנה. המפגינים המשיכו להדליק את הבניין.

מקומות אחרים בארצות הברית

הפגנות התקיימו גם ב לוס אנג'לס, ב קולומבוס, דנוור, ניו יורק, ממפיס, ועוד. אדם נהרג ועשרות שוטרים ומפגינים נפצעו בהפגנות, שחלקן היו אלימות. ניידות הוצתו, חנויות נבזזו. עוצר לילי הוטל ב-25 ערים ברחבי ארצות הברית. ב-31 במאי, היו עימותים ב-22 מדינות. ההסלמה גרמה להפעלת המשמר הלאומי של ארצות הברית ו נשיא ארצות הברית דונלד טראמפ איים לשלוח כוחות צבא. במקביל, היו הפגנות הזדהות בעולם.

ב- 9 ביוני התקיימה ההלוויה של פלויד.

משפחה וחברים

בן דודו של פלויד ושני אחיו התראיינו ל- CNN. בן דודו, טרה בראון, מתח ביקורת על המשטרה ואמר: "הם היו אמורים להיות שם כדי לשרת ולהגן. לא ראיתי אף אחד מהם מרים אצבע כדי לעשות דבר כדי לעזור בזמן שהוא מתחנן לחייו." אחד מאחיו קבע: "הם היו יכולים לתפוס אותו, הם היו יכולים לטפל בו. במקום זאת הם הכניסו את הברך לצווארו ופשוט ישבו עליו ואז המשיכו. הם התייחסו אליו בצורה גרועה יותר מאשר שהם מתייחסים לבעלי חיים." אחיו של פלויד, פילונס, קרא להרגעת הרוחות: "לכולם יש הרבה כאבים ברגע זה, זו הסיבה שזה קורה. נמאס לי לראות אנשים שחורים מתים." חברו הוותיק של פלויד, שחקן הכדורסל לשעבר סטיבן ג'קסון, הביע את כעסו ועצבותו בעקבות המוות.

חברתו של פלויד, קורטני רוס, ביקשה מהקהילה השחורה להגיב באופן שמכבד את מותו. היא אמרה: "אי אפשר להילחם באש באמצעות אש. הכל פשוט נשרף, וראיתי את זה כל היום - אנשים שונאים, הם שונאים, הם שונאים, הם כועסים והוא לא היה רוצה את זה."

אשתו של דרק שובין הגישה בקשה מיידית לגירושין מבעלה והביעה את תנחומיה למשפחת פלויד.

גורמים רשמיים

ב-8 ביוני, התחייבו חברי מועצת מיניאפוליס על פירוק המשטרה בעיר, במטרה לבנות אותה מחדש. ב-16 ביוני, נחתם צו נשיאותי שעודד את מחלקות המשטרה לשמור על סטנדרטים גבוהים ביחס לשימוש בכוח, ולשפר את חלוקת ה מידע במטרה לא יגויסו שוטרים עם עבר בעייתי מבלי שהרקע שלהם יהיה ידוע למשטרה. בנוסף, הצו עוסק בליווי הכוחות על ידי עובדים סוציאליים במקרים של עבירות לא אלימות, שבהן מעורבים מכורים לסמים וחסרי בית. השינויים לא ענו על כל דרישות המחאה שפרצה אחרי הרג פלויד.

אנדריאה ג'נקינס, חברת מועצת העיר מיניאפוליס מטעם הרובע השמיני, המייצגת את השכונה בה התבצע הרצח, צוטטה באומרה: "לבי נשבר בשל אובדן החיים הטרגי אמש. הקהילה שלנו ממשיכה להיות בטראומה שוב ושוב שוב. עלינו לדרוש תשובות."

ראש עיריית מיניאפוליס, "להיות שחור באמריקה לא אמור להיות ג'ייקוב פריי, הצהיר: גזר דין מוות. במשך חמש דקות צפינו בשוטר לבן לוחץ את ברכו לצווארו של אדם שחור... כשאתה שומע מישהו קורא לעזרה, אתה אמור לעזור. השוטר הזה נכשל במובן האנושי הבסיסי ביותר." יום לאחר הירצחו של פלויד תיאר ראש העיר את פיטורי השוטרים "הצעד הנכון". יומיים לאחר הירצחו של פלויד, פריי הטעים את האופי הגזעני של הרצח וקרא להאשים את שובין בפלילים: "אם רוב האנשים, במיוחד אנשים של צבע, היו עושים את מה שעשה השוטר ביום שני, הם היו כבר מאחורי סורג ובריח. בגלל זה אני קורא היום לתובע מחוז הנפין, מייק פרימן, להגיש כתב אישום נגד המעורבים באירוע." ב ריאיון עיתונאי שהעניק פריי ל רשת הטלוויזיה " CBS"', השיב בחיוב לשאלה "האם אתה מאמין שהיה זה רצח?".

אילהאן עומאר, חברת בית הנבחרים של ארצות הברית מטעם מחוז הקונגרס החמישי של מינסוטה (שבו שוכנת העיר מיניאפוליס) קראה לחקירה פדרלית באומרה: "זה מחליא לראות את האיש השחור הזה נהרג תוך שהוא מתחנן בחוסר אונים לעזרה." בהמשך הוסיפה: "יש להאשים את השוטר שהרג את ג'ורג' פלויד ברצח". הסנאטורית טינה סמית' והמושל טים וולז קראו גם הם לפעולה מיידית.

הסנאטורית איימי קלובשר הגיבה למחרת ואמרה: "שמענו את קריאותיו החוזרות ונשנות לעזרה. שמענו אותו אומר שוב ושוב שהוא לא יכול לנשום ועכשיו ראינו עוד מופע מחריד של אפרו-אמריקני גוסס בשל ההפגנות". היא קראה להכריז על "חקירה חיצונית מלאה ויסודית של מה שהתרחש, ויש לדאוג לאחריות המעורבים באירוע זה". עם זאת, כמי שכיהנה בעבר כתובעת מחוזית ב מחוז הנפין, היא ספגה ביקורת על כך שנמנעה לדחוף להאשמות פליליות נגד המשטרה במהלך שמונה שנותיה באותה משרה, כולל נגד שובין; היו שקראו לסילוקה מה סנאט.

נשיא ארצות הברית ג'ו ביידן, שהיה אז סגן הנשיא בדימוס והמועמד ה דמוקרטי המיועד ל בחירות לנשיאות, הביע צער בשם העם האמריקני בשיחה עם משפחתו של פלויד ולאחר מכן, בנאום מוקלט אמר ש"אין מדובר במאבק בין שחורים ללבנים. שחורים חווים אלימות משטרתית מדי יום ברחבי ארצות הברית" והוסיף כי "כולנו בני אדם, והמשפט "אני לא נושם" צריכה להרטיט כל לב אנושי, לא משנה מאיזה גזע הוא".

הנשיא דונלד טראמפ שלח את תנחומיו ב טוויטר, ואמר שהוא מבקש מה-FBI לבצע חקירה יסודית והוסיף: "לבי יוצא למשפחתו וחבריו של ג'ורג'. הצדק יוגש!" טראמפ תיאר גם את מותו של פלויד כ"עצוב וטרגי". בימים שלאחר פרוץ המהומות צייץ טראמפ מספר פעמים בטוויטר, ובין היתר איים לירות במפגינים, טען כי חלקם "טרוריסטים", שראש עיריית מיניאפוליס הוא "שמאל קיצוני חלש מאוד" וגער במושלי המדינות שהם "חלשים".

מפקד המשטרה ב יוסטון, טקסס (מדינה שנחשבת אדומה) שבה נולד וחי פלויד רוב חייו, אמר: "אני פונה לנשיא של ארצות הברית של אמריקה כמפקד משטרה: בבקשה ממך, אם אתה לא מסוגל להגיד משהו מועיל, עדיף שתשתוק, כי אתה מציב גברים ונשים בשנות ה-20 לחייהם בסכנה. לא מדובר ב"לנצח" את ההפגנות בכוח, אלא לשכנע אותם ברגש ובשכל. [...] מחאה מנצחים בכבוד ובהבנה ובאיחוד של הארץ הזאת, לא בליבוי השנאה והפחד".

המועמד הדמוקרטי ל נשיאות ג'ו ביידן נשא דברים בהלוויה של פלויד באמצעות סרטון וידאו מוקלט. הוא אמר בין השאר כי "אסור לזלזל באלימות השוטרים במדינה, כנגד האזרחים השחורים. זה הזמן לצדק גזעי, שייעשה רק ברגע שייעשה צדק אמיתי עבור ג'ורג' פלויד".

ב־20 באפריל 2021, דקות לאחר הרשעת השוטר ברצח, התקשרו נשיא ארצות הברית ג'ו ביידן, וסגניתו קמלה האריס למשפחתו של פלויד, ואמרו "אנו מרגישים מעט טוב יותר עכשיו. שום דבר לא יכול לגרום לנו להרגיש טוב מאוד, אך לפחות הצדק נעשה. הלוואי שיכולנו לחבק אתכם ... אבא שלכם עשה שינוי גדול באמריקה".

משטרת מיניאפוליס

מפקד משטרת מיניאפוליס הגיע למקום הרצח ב-1 ביוני, ואמר: "כל ארבעת השוטרים שנכחו באירוע נושאים מבחינתי באחריות למוות". לאחר שהבין שהוא מדבר ישירות לבני המשפחה דרך כלי התקשורת שראיין אותו, הוא הסיר את כובעו במחוות כבוד ואמר: "אני רוצה לומר לבני המשפחה שאני מביע צער עמוק על האובדן שלהם. אילו יכולתי לעשות דבר מה כלשהו בכדי להשיב אליהם את ג'ורג', הייתי עושה זאת. אני מצטער מאוד. אני מצטער מאוד". כל השוטרים שנכחו באירוע הוצאו מיד מכלל שירות פעיל (בשלב זה, לחופשה בתשלום), אף טרם הבירור בעניינם.

עמותות שוטרים מרחבי הארץ הביעו מורת רוח מהטיפול בפלויד. איגוד מפקדי המשטרה במינסוטה שיבח את הטיפול המהיר של מפקד משטרת מיניאפוליס ארדונדו בשוטרים המעורבים. ראשי האיגוד הבינלאומי של ראשי המשטרה ( IACP) ואיגוד ראשי הערים הגדולות (MCCA) גינו את מה שנראה בסרטון. ה-MCCA, בראשות מפקד משטרת יוסטון, ארט אקוודו, אמר: "מותו של מר פלויד מטריד מאוד וצריך להדאיג את כל האמריקנים. פעולותיו של השוטר אינן מתיישבות עם הכשרתו והפרוטוקולים של המקצוע שלנו. MCCA משבח את מפקד משטרת מיניאפוליס, מדריה ארדונדו, על פעולתו המהירה וההחלטית לסיים את העסקתם של השוטרים המעורבים."

התאחדות השוטרים המקומית הביעת תמיכה בשוטרים המעורבים ואמרה: "התאחדות השוטרים במשטרה של מיניאפוליס תספק תמיכה מלאה לשוטרים המעורבים." הם גם דחקו בציבור להישאר רגועים ואמרו: "עכשיו זה לא הזמן למהר לפסוק ולגנות מיד את השוטרים שלנו."

ב-4 ביולי 2020 שוחרר טואו תאו בערבות.

משפחת פלויד הגישה ביולי 2020 תביעה פדרלית נגד עיריית מיניאפוליס, שובין ושלושה קציני משטרה נוספים שהואשמו בסיוע להירצחו. לפי הסדר עם העירייה, המשפחה תפוצה ב-27 מיליון דולר.

משפטו של שובין החל במיניאפוליס ב-8 במרץ 2021 בבית המשפט המחוזי במחוז הנפין. הצהרות הפתיחה נישאו ב-29 במרץ 2021.

ב-20 באפריל 2021 הורשע שובין בכל שלושת האישומים נגדו: רצח מדרגה שנייה שלא בכוונה תחילה תוך ביצוע עברה, רצח מדרגה שלישית תוך ביצוע פעולה מסוכנת באופן מהותי, והריגה מדרגה שנייה, וב-25 ביוני הוא נידון ל-22.5 שנות מאסר, מתוכן יישא לפחות שני שליש (כ-15 שנים) לפני שיוכל לבקש שחרור על תנאי.

לאחר ההרשעה, התובע הכללי של ארצות הברית מריק גרלנד החל לבצע בדיקה נרחבת ומקיפה של נוהלי השיטור בעיר מינאופוליס.

קואנג, ליין ותאו יעמדו לדין יחד, החל מ-23 באוגוסט 2021.

קישורים חיצוניים

The death of George Floyd: What video and other records show about his final minutes ,באנגלית, וושינגטון פוסט, 30 במאי 2020

הדיווח למוקד, המעצר והתיעוד: הרגעים האחרונים בחיי ג'ורג' פלויד, באתר , 31 במאי 2020

יונה לייבזון, ‏האפליה והגזענות בארה"ב רק חיכו לניצוץ - והכל התפרץ, באתר ‏מאקו‏‏, ‏31 במאי 2020‏

"בבקשה אל תירו בי": תיעוד חדש ממצלמות הגוף של השוטרים שעצרו את ג'ורג' פלויד, באתר ‏מאקו‏‏, ‏3 באוגוסט 2020‏

ynet והסוכנויות, "חייו של ג'ורג' פלויד נסחטו ממנו": משפט השוטר החונק, באתר , 29 במרץ 2021

הערות שוליים

1. ^ "הם רצו להרוג אותו": עימותים בארה"ב בעקבות חניקתו למוות של אזרח שחור ע"י שוטר, כתבה של יואב זהבי בחדשות הערב של כאן חדשות בכאן 11, 28 במאי 2020 באתר יוטיוב

2. ^ סוכנויות הידיעות, 6.0 22.5 שנות מאסר לשוטר שרצח את ג'ורג' פלויד והצית מחאה עולמית, באתר ynet 6.1

3. סוכנויות הידיעות, ^ נתיחה שהזמינה המשפחה: ג'ורג' פלויד מת מחנק, באתר ynet, 2 ביוני 2020

4. ^ הענקת אות הוקרה לדרנלה פראזייר, האות הוענק לה על ידי ספייק לי בשיחת וידאו, בגלל מגפת הקורונה בשנת 2020

5. ^ אותו סוכנות הידיעות הצרפתית, CBS News ו- WVLT-TV מזהים כאחד השוטרים, ואילו Buzzfeed News מצהירה כי "לא ברור" אם זה היה שוטר שדיבר

6. סוכנויות הידיעות‏, ^ 25 ערים תחת עוצר: לילה חמישי של מהומות ברחבי ארה"ב, באתר וואלה!‏, 31 במאי 2020

7. קייט רוג'רס, ^ בזמן שטראמפ מכנה את המפגינים טרוריסטים, כוחות המשטרה פינו את דרכו לכנסייה בגז מדמיע, מתוך הניו יורק טיימס

8. סוכנויות הידיעות, ‏^ הלוויתו של ג'ורג' פלויד נערכה ביוסטון; ביידן: "הזמן לצדק גזעי", באתר מעריב אונליין, 9 ביוני 2020

9. ^ משפט ג'ורג' פלויד: "השוטר החונק" הורשע ברצח, באתר ynet, 21 באפריל 2021

# data[].attributes.attachment_link.title
רצח ג'ורג' פלויד

# data[].attributes.attachment_link.description
רצח ג'ורג' פלויד התרחש ב- 25 במאי 2020. דרק שובין, שוטר במשטרת מיניאפוליס, לחץ את ברכו על צווארו של ג'ורג' פלויד - אזרח אפרו-אמריקאי - במשך 9 דקות ו-29 שניות, כולל בזמן שהיה חסר הכרה ועד שהביא למותו.

# data[].attributes.headline
עבודה באזרחות- עומר ענתבי: פגיעה בחופש התנועה בתקופת הקורונה, סגירת שדות התעופה

# data[].attributes.subject
עבודה באזרחות- עומר ענתבי: פגיעה בחופש התנועה בתקופת הקורונה, סגירת שדות התעופה

# data[].attributes.body
א.   צייני: חופש התנועה
הציגי: חופש התנועה היא זכות האדם אשר נגזרת מהזכות לחירות, וקובע שזכותו של כל אדם לנוע ממקום למקום באופן חופשי וזאת בתחום מדינתו, וגם בתחומן של מדינות אחרות.
זכות חופש התנועה גם קובעת כי לאזרחי מדינת ישראל יש זכות לעזוב את מדינת ישראל ולחזור למדינת ישראל בכל עת שירצו בכך וכמובן, זכות לנוע בתוך המדינה, לגור ולעבוד בכל מקום שיבקשו מבלי שהמדינה תתערב או תפריע בכך.
חופש זה, כמו בחוקי יסוד אחרים, אינו מוחלט: החופש של אדם לנוע במדינה דמוקרטית יכול להשתנות על בסיס צווי בית משפט (איסור על אדם מסוים לצאת מהארץ או דרישה של מדינות היעד שאשרת כניסה(VISA)) או הגבלות באישור בית המשפט כמו מאסר או עיכוב יציאה מהארץ. ייתכנו הגבלות נקודתיות בשטח גאוגרפי מסוים כמו באירועי אסון, כדוגמה קריסת מבנה, אזור אימונים באש חיה(שטח צבאי), או שטח פרטי של אדם אחר.

צייני: הזכות לחיים וביטחון
הציגי: כל אדם זכאי שלא יפגעו בגופו או נפשו, וחובת המדינה להגן על כל אזרחיה ותושביה החיים בשטחה.

ב.   מגפת הקורונה השפיעה על זכויות אדם נרחבות כמו פגיעה בפרטיות, חופש הביטוי, הזכות לחינוך, ולפעמים גם פגיעה בשוויון.

לדעתי, הקורונה פגעה בעוצמות רחבות בחופש התנועה בתוך הארץ(סגר, כתר ועוצר) ופגיעה בזכות הכניסה ויציאה מישראל. אותן מגבלות גם הופנו לבדיקת בבג"ץ (בית המשפט הגבוה לצדק) בכדי לברר את האיזון בין הצורך לשמירה על בריאות הציבור לבין הפגיעה בזכויות היסוד של אזרחי ישראל ובעיקר חופש התנועה.
חופש התנועה במהלך תקופת הקורונה הוגבל בישראל(וברוב מדינות העולם) בתקופות סגר נרחבות של מספר שבועות. במהלך הסגר נדרשו תושבי ישראל שלא לצאת מבתיהם למעט מקרים רפואיים, משפטיים או רכישת מוצרים הכרחיים. נקבעו גם אזורי כתר כמו בעיר בני ברק שבה לא הורשו בני העיר לצאת מתחומי העיר למקומות אחרים. ולסירוגין, הטלת עוצר- הגבלה או איסור תנועה בשעות הערב והלילה לכל התושבים.

מעבר להגבלות התנועה בתחומי מדינת ישראל, הוטלו הגבלות משמעותיות בגבולות מדינת ישראל, שעליהן רציתי לדבר: הגבלת מספר הנוסעים הנכנסים לישראל ביממה, איסור כניסה לנוסעים שאינם אזרחי ישראל, דרישה לביצוע בדיקות קורונה טרם הטיסה ומיד לאחר הנחיתה בשדה התעופה וגם הגבלות יציאה מישראל למי שאינו מחוסן. בתקופות מסוימות אף הוחלט על סגירת גבולות המדינה לכניסת ויציאת נוסעים, דבר שהוביל לסגירת שדי התעופה בן גוריון(שער הכניסה לישראל), דבר שלעולם לא נעשה לרבות בתקופות חירום כמו מלחמות ישראל (פרט ליום כיפור).

ג.    ההגבלות לכניסה לישראל והיציאה ממנה פוגעות בליבת הזכות החוקתית לחופש התנועה לישראל  ופוגעת גם במרקם החיים הדמוקרטיים. לדעתי, זכות התנועה היא זכות על ובעלת עוצמה ומעמד מיוחד בין הזכויות. במיוחד קשה הפגיעה בזכותו של אזרח לשוב לארצו ששעריה אמורים להיות פתוחים בפניו בכל עת, כדוגמה: אבא שלי שעובד בחו"ל לא יכל במשך תקופה ממושכת לחזור לישראל או לחילופין, לצאת ממנה, למרות היותו מחוסן ואזרח מין השורה.
זכות זו נמצאת ביסוד האמנה החברתית בין האזרחים לבין מדינתם והיא פוגעת באמון שלהן בה.

המדינה, באמצעות צווים לשעת חירום או חקיקה מהירה (חוקי הקורונה) ביקשה להגן על חוק בריאות הציבור באמצעות הגבלות תנועה למניעת התפשטות נגיף הקורונה. בנוסף לחוק בריאות הציבור (בעת מגיפה), יש לכל אדם את זכות חיים וביטחון. ככל הנראה, לאור חוסר הידע וזמינות המידע על התפשטות הנגיף, החליטה הממשלה להטיל מגבלות רוחביות משמעותיות ללא אבחנה באזורים עם התפשטות משמעותית, פלחי אוכלוסייה בסיכון וכדומה בכדי להגן על תושביה מחולי קשה כתוצאה מהידבקות בנגיף הקורונה ובכך להגן על התושבים כנדרש בחוק בריאות הציבור ולהגן על זכות חיים וביטחון.

בישראל, כמקובל במרבית מדינות דמוקרטית, החלטות הרשות המבצעת (ממשלה) נבחנו ועמדו לביקורת על ידי רשויות נוספות: מול הרשות המחוקקת בוועדות הכנסת (ועדת הקורונה וועדת החוקה), מליאת הכנסת, ועוד... במרבית ההתכנסויות, לא בוטלו החלטות הממשלה, אולם ברובם התבקשה הממשלה לנמק, לעדן או לשנות את משך תקופת ההגבלות או היקפן.  בכך שמרה המדינה (להבנתה) על האיזון בין זכויות הפרט, ובמקרה שלנו זכות חופש התנועה, לבין החובה של המדינה לשמור על בריאות הציבור וחיי האזרחים בביטחון.

ד. פתרון:
מכיוון שהמצב בעולם כעת לא מאפשר את המעבר בין כל המדינות אל כולן, אפשר להחליט שהמעבר בין מדינות ירוקות יהיה פתוח ומעברים דחופים בין מדינות שגם אינן ירוקות, יוכלו להיבדק ולהתאפשר לאחר אישור מהממשלה. כמובן שהמעבר יצטרך לכלול תנאים מסוימים כגון: בדיקות קורונה, חיסונים, וכו'...
כמובן שפתרון זה אינו מבטל את הפגיעה המלאה בחופש התנועה אך הפתרון ממעיט את הפגיעה בזכות ועדיין שומרת ככל האפשר על הזכות לחיים וביטחון שגם זכות על ומאוד חשוב להגנתה מכיוון שבלי הזכות הזו לא נוכל לקיים את הזכויות האחרות.

ה. https://www.ynet.co.il/news/article/BkabBa5ku
הקישור מוביל לכתבה בנושא סגירת שדות התעופה, בכתבה מופיע גם סרטון חדשות בנושא.

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
ברקע החשש מהתפשטות מוטציות הקורונה, החליטה הממשלה להפסיק את הטיסות לישראל וממנה, למעט מקרים חריגים, מיום שלישי הקרוב ולפחות עד יום ראשון. נתניהו: "אף מדינה לא עשתה את מה שאנחנו הולכים לעשות". דרעי זעם על נתניהו: "צריך לאפשר לישראלים להיכנס, תלמד להקשיב לדעות אחרות". בסופו של דבר רק תמנו-שטה התנגדה

אין יוצא ואין בא, פרט למקרים הומניטריים: הממשלה אישרה הערב (יום א') בישיבתה השבועית את סגירת נמל התעופה בן גוריון ממחר בחצות (בין שני לשלישי) ועד סוף הסגר. נכון לעכשיו, התוכנית כוללת סגירה של בית הנתיבות עד לסיום הסגר ביום ראשון הבא בחצות, פרט למקרים של טיסות לצרכים הומניטריים וחריגים. שרת העלייה והקליטה פנינה תמנו שטה הייתה היחידה שהתנגדה.

בינתיים, יו"ר ועד עובדי פנחס עידן זועם על הפוליטיקאים שלדבריו "היחידים שקיבלו החלטות על נתב"ג הם ראש הממשלה בנימין נתניהו ושרת התחבורה מירי רגב. השאר לא מפסיקים לפגוע בעובדי נתב"ג כדי לקדם אינטרסים פוליטיים". בשיחה עם ynet אמר עידן כי "אי אפשר לסגור את נתב"ג. אני בחלום בלהות שלא נגמר לי ולא יודע איך לצאת ממנו. העובדים שלנו חסרי אונים, ואני רוצה שהפוליטיקאים ירדו מהחיים שלנו. שיעזבו אותנו, אנחנו במצב קשה. אנחנו לא פישלנו, ובטח שלא עשינו טעות".

הדיון על סגירת נתב"ג התקיים אמש זמן קצר לאחר שמשרד הבריאות הודיע כי שש נשים הרות שחלו בקורונה ואושפזו במצב קשה - אובחנו כנשאיות של המוטציה הבריטית. נציגי משרד הבריאות אמרו בדיון כי איתור המוטציות קשה ומורכב יותר, ולא תמיד מתגלה בבדיקה פשוטה. מוקדם יותר אמר שר הבריאות כי "במצב האידאלי, מי שאין לו סיבה לטוס מישראל - לא יטוס. עדיין לא ברור אם הסגירה תהיה הדרגתית או מוחלטת, מבחינתנו צריך לסגור מיד. ייתכן שיש אילוצים שלא מאפשרים זאת, והם צריכים להיפתר".

באופן תמוה מאוד ולמרות התחלואה שעלתה בשבועות האחרונים , רק 30 אלף בדיקות קורונה פוענחו אתמול. על פי נתוני משרד הבריאות 2,394 ישראלים נמצאו אתמול כחיוביים לנגיף ושיעור החיוביים עמד על 8%. במקביל, מקדם ההדבקה (R) ממשיך לרדת ועומד על 0.9. על פי , מספר המאומתים החדשים נמוך יותר מהצפוי בגלל מיעוט בדיקות ביממה החולפת ביחס לממוצע.

פורסם לראשונה: 13:51, 24.01.21

# data[].attributes.attachment_link.title
הממשלה אישרה: "סגירה הרמטית" של נתב"ג משלישי עד ראשון הבא

# data[].attributes.attachment_link.description
ברקע החשש מהתפשטות מוטציות הקורונה, החליטה הממשלה להפסיק את הטיסות לישראל וממנה, למעט מקרים חריגים, מיום שלישי הקרוב ולפחות עד יום ראשון. נתניהו: "אף מדינה לא עשתה את מה שאנחנו הולכים לעשות". דרעי זעם על נתניהו: "צריך לאפשר לישראלים להיכנס, תלמד להקשיב לדעות אחרות". בסופו של דבר רק תמנו-שטה התנגדה

# data[].attributes.headline
עבודה באזרחות, מגיש: אורי גלטנר

# data[].attributes.subject
עבודה באזרחות, מגיש: אורי גלטנר

# data[].attributes.body
1. ציין: הזכויות שבחרתי: חופש מדת, תת זכות של חירות וגם חופש הביטוי.

הצג: א)משמעות הזכות הזו היא שלכל אדם הזכות שלא להחזיק באמונה ו/או להשתייך לכל קבוצה דתית ולא לסבול מכפיה או הטפה דתית ולא לקיים טקס או פולחן דתי בניגוד לרצונו.

ב)לכל אדם זכות לבטא ולהפיץ את עמדותיו, דעותיו ואמונותיו בכל דרך שיבחר (לבוש, פולחן, תקשורת, אמנות, בדיבור, בכתב וכו') בפומבי ובגלוי כל עוד אינו פוגע. למשל, למרות חופש הביטוי אסור יהיה לפרסם סודות בטחוניים, להוציא דיבה על אדם אחר, להסית לשנאה ואלימות או לפגוע ברגשותיהם של אחרים.

2. האירוע האקטואלי שבחרתי הוא התערבות בית חבד וגופים אחרים דתיים בפעילויות בית ספריות וחוץ בית ספריות בעיקר בבתי ספר יסודיים. באירוע זה יש שני תת זכויות של חירות שמתנגשים שהם חופש הביטוי וחופש מדת.

3. הזכות של הילדים לחופש מדת נפגעה בכך שהגופים הדתיים הללו עשו פעילויות שכפו עליהם (הם ילדים בבית ספר ולכן ילדים שלא רצו להשתתף היו צריכים לרצות עונש, לריב עם מורים או שהמנהלת תדבר עם הוריהם) לעשות דברים שהיו קשורות לדת כמו שיעורי תנ"ך או אופן החגיגה של חגים עבריים מסויימים.

הדילמה שעולה מנושא זה היא בעצם האם באמת צריך להתנהל בחומרה כלפי הגופים החיצוניים והפנימיים שמבקשים ללמד בדרך הזו, מכיוון שחופש הביטוי של המורים והגופים גם נפגע בכך שלא נותנים להם להביע את עצמם כלל ליד הילדים.

4. הדרך שבה ניתן לפעול היא כזו:

מה שאני מציע זה לקחת גוף חיצוני שונה שיפקח על כל הנושא של דת בבתי הספר ובגנים, כלומר, הוא הולך לבדוק את חומר הלימוד לראות אם יש תכנים לא מותאמים, והולך לכתוב חוקים על אילו אביזרים ניתן או אסור להשתמש במהלך הלימוד. הדרך הזו נותנת את האיזון בין לימוד בדרך מוסרית (חופש מדת) לבין לימוד כשיטה שעליה הגוף המלמד מחליט איך לבצע את התהליך (חופש הביטוי).

5. בחרתי בחרתי בכתבה שמדברת על אופן הפעולה של חב"ד בגנים ובנוסף גם על אופן הפעולה של ההורים המודאגים לילדים שלהם ולא רוצים שהילדים שלהם יהיו כפויים לדת.

# data[].attributes.headline
עבודת סיכום - זכויות האדם - הודעת שנאה להט"בופובית - ליאור שמיר כספי

# data[].attributes.subject
עבודת סיכום - זכויות האדם - הודעת שנאה להט"בופובית - ליאור שמיר כספי

# data[].attributes.body
א)

ציינו: הזכות לחיים ובטחון

הציגו: כל אדם זכאי שלא יפגעו בגופו ובנפשו וזכותו לחיות ללא פחד מפני פגיעות כאלה. חובת המדינה להגן על כל בני האדם בחיים בשטחה מפני פגיעה בחייהם ובגופם בידי אחרים ולכן המדינה מפעילה מוסדות כמו צבא ומשטרה.

הזכות לחיים ולביטחון נובעת מן התפיסה המוסרית בדבר ערכם העליון של חיי האדם. היא נחשבת לזכות הבסיסית ביותר, שכן בלי חיים לא יוכל האדם לממש את שאר זכויותיו.

ב)

בלילה אחד, בסוף שנת 2021, נשלחו הודעות לטלפונים של אנשים בקהילה הגאה, ובהן קריאה לגירוש מהארץ, איחולי מוות והצעה לביצוע טיפולי המרה .

בהודעה נכתב "אתה להט"ב ולכן אתה משומד. מגיע לך עונש חמור, מוות וגירוש מהארץ. תבוא לישיבת אור אלחנן כדי לחזור בתשובה. נשמח שתעבור גיור לאמונה. תשלח הודעה לוואטסאפ...או לטלגרם... לעזרה. הרב חיים אריה חדש"

ג)

הזכות לחיים ובטחון נפגעה, לפי הזכות: "וזכותו לחיות ללא פחד מפני פגיעות כאלה"

אך האנשים שקיבלו את ההודעה בעצם קיבלו איום מוות, בנוסף בהודעה מציעים טיפולי המרה, מה שהוכח כמשהו שלא עובד ומשאיר המון צלקות נפשיות.

ד)

לדעתי כדי לאכוף ולשמור את הזכות  הזאת צריך לחקור ולמצוא את המקור של השולח, אחר כך להעניש אותו, לא בקנס, שעות שירות או כמה חודשים בכלא, בעונש שירתיע אחרים, שיגרום מניעה מפגיעה עתידית בהרבה אנשים.

# data[].attributes.attachment_link.title
N12 - הודעות נאצה בטלפונים של חברי הקהילה הגאה: ”מגיע לך מוות”

# data[].attributes.attachment_link.description
האגודה למען הלהט”ב דורשת לפתוח בחקירה בעקבות הודעות רבות שנשלחו הלילה לחברי הקהילה: ”הסתה מסוכנת” • בהודעה נשלחה בשם רב וישיבה, והוצע להם לעבור ”גיור לאמונה”

# data[].attributes.headline
עבודת סיכום- זכויות האדם - כליאת גלעד שליט בשבי - טל רוזנפלד 

# data[].attributes.subject
עבודת סיכום- זכויות האדם - כליאת גלעד שליט בשבי - טל רוזנפלד 

# data[].attributes.body
א.
ציין: פגיעה בזכויות האחר

הצג: אם אדם משתמש בחירותו כדי לפגוע בגופו, רכושו, חירותו, או כבודו של אדם אחר, יש להגביל את חירותו כדי להגן על אדם זה.

ב.
גלעד שליט הוא ישראלי שנחטף בהיותו חיל צה"ל בשירות סדיר, באזור כרם שלום ב-25 ביוני 2006 על ידי מחבלים פלסטינים, שהשתייכו לארגוני הטרור חמאס.
שליט הוחזק בשבי ברצועת עזה במשך כחמש שנים וארבעה חודשים.
לשליט לא ניתנה הזכות לביקור של נציגי הצלב האדום כנדרש על פי המפשט הבינלואמי.

ג.
במהלך שהותו בשבי גלעד שליט לא יכל לזוז באופן חופשי, לא יכל לפעול באופן עצמאי, מכיוון שהיה כלוא גם כל רכושו נלקח ממנו מפני שלא יכל להשתמש בו וגם כבודו נפגע.
החמאס היה אחראי בלקיחת הזכויות הללו משליט ולכן הייתה כאן פגיעה בזכויות האחר.

ד.
באופן עקרוני משטרת ישראל היא הגוף שאמור לאכוף פגיעה בזכויות האחר, למרות זאת אנחנו עדיין רואים הרבה מקרי פגיעה בזכויות של אחרים מידי יום.
דרך ברורה אך יעילה זה לתגבר את כוחות המשטרה בעוד שוטרים שהאחראים לטפל בנושא זה.
עוד פתרון יעיל לא פחות זה להחמיר את העונש שאדם מקבל על פגיעה בזכויות אדם אחר.

# data[].attributes.headline
עבודה באזרחות - זכויות אדם

# data[].attributes.subject
עבודה באזרחות - זכויות אדם

# data[].attributes.body
עבודה בנושא זכויות אדם – אריאל גרוס, ט'6

א.     ציין: הזכות להגדרה עצמית

הצג: הזכות להגדרה עצמית היא זכותה של אוכלוסייה בעלת תודעה לאומית להגדיר את מעמדה הלאומי בטריטוריה מסוימת מתוך בחירה חופשית.

ציין: הזכות לשוויון

הצג: כל בני האדם הם שווים ללא הבדל דת, גזע, מין, העדפה מינית, צבע עור, מוצא, מראה חיצוני, מוגבלות מסוימת, גיל, השקפת עולם, השתייכות פוליטית ועוד. אין להפלות אדם בשל זהותו, שיוכו, סממן חיצוני או מגבלה כלשהי אלא במקרים של שונות רלוונטית לנושא הנידון – הבחנה מותרת. אפליה – יחס שונה אל שווים.

ב. - חוק השבות -

|

מטרתו של חוק השבות: "חוק השבות, הפותח את שעריה של מדינת ישראל בפני יהודי העולם, נועד לשמור גם על אופייה של מדינת ישראל כמדינה יהודית. אופייה היהודי של המדינה יישמר רק אם רוב אזרחי הארץ יהיו יהודים". חוק השבות מכיר בזכותו של כל יהודי לעלות לישראל ולהשתקע בה. החוק מגדיר "יהודי" כ"מי שנולד לאם יהודיה או נתגייר ואינו בן דת אחרת". החוק חל גם על בני משפחתו הלא-יהודיים של יהודי. כך, יכולים לעלות לישראל ולחיות בה גם בת זוגו של היהודי, ילדיו ובני זוגם ונכדיו ובני זוגם.

ג. ההתנגשות בזכויות במקרה זה באה לידי ביטוי כאשר רק יהודים יכולים לעלות ארצה ולא בני עדה או דת אחרת, דבר זה פוגע בזכות השוויון, אבל, כמובן יש להתייחס גם לשימור הזכות להגדרה עצמית של העם היהודי שבמשך אלפי שנים חלם והתפלל להיות בארץ ישראל ולהקים מדינה יהודית.

ד. לדעתי, צריך להשאיר את חוק השבות מכיוון שלמרות שהוא פוגע בזכות לשיווין הוא מאפשר לשמור על מדינת ישראל כמדינה יהודית ונותן אפשרות לכל יהודי בעולם לממש את זכות ההגדרה העצמית הלאומית שלו במדינת הלאום שלו.  מתוקף החוק הזה הגיעו למדינת ישראל יהודים רבים לאורך השנים ובהם פליטי שואה רבים, יהודים שגורשו ממדינות ערב ויהודים מכל ארצות העולם. למעשה, זו תעודת הביטוח של כל יהודי בעולם מפני רדיפה לאומית ודתית ויש לשמור על זכות זו גם בעתיד כדי שלא נחזור לגלות כפי שהיו היהודים מיעוט נרדף במשך אלפי שנים.

# data[].attributes.attachment_link.title
עבודה באזרחותת.PNG

# data[].attributes.headline
עבודת סיכום - זכויות האדם - שם טוב - אמה הראל

# data[].attributes.subject
עבודת סיכום - זכויות האדם - שם טוב - אמה הראל

# data[].attributes.body
א. צייני: הזכות לשם טוב

הציגי: זכותו של אדם שלא יפורסמו אודותיו או על אורחותיו או על דעותיו מידע שיקרי שלילי.

ב. תיאור האירוע: לקוחה הזמינה בטלפון פיצה מבעל פיצרייה ידועה בישוב קטן בצפון הארץ. כאשר הגיעה לאסוף את הפיצה, הסתבר שהפיצה עדין לא מוכנה ועל כן התעצבנה. היא התלוננה לבעל הפיצרייה ועל העיכוב והוא דאג להוסיף כפיצוי יותר תוספות ממה שהזמינה על מנת לרצות אותה ולהרגיע אותה. הלקוחה לקחה את הפיצה שלה לביתה וכעבור זמן מה התקשרה לבעל הפיצרייה בתלונה שהפיצה רטובה ולא ניתנת לאכילה. בעל הפיצרייה השיב כי הוא יכין לה חדשה ואמר שהיא רק תצטרך לבוא לקחת את הפיצה מהפיצרייה שלו. הלקוחה דרשה שהוא יביא לה שליח והוא אמר שהלקוחה פשוט תגיע והוא יביא לה פיצה חדשה או החזר כספי. במקום לעשות זאת יצאה הלקוחה בפוסט בפייסבוק בו היא קוראת לפיצה "ספוגה בנוזלים ברמה לא אכילה, בצל עם הקליפה מלמעלה ולקינוח שערה על הזיתים... תענוג!". הפוסט פגע רבות בהכנסות של בעל הפיצרייה מפני שזה היה יישוב קטן והמוניטין שלו נהרס. בעל הפיצרייה נאלץ למכור את הפיצרייה בשל אובדן ההכנסות שנבעו מהפוסט. בנוסף בעל הפיצרייה טען שהלקוחה שיקרה על הבצל והשערה על הזיתים והגזימה בתיאור הפיצה בתלונתה. הוא הגיש תביעת נזיקין כנגד הלקוחה בבית המשפט. השופט שפסק במקרה זה אמר כי המילים בהם השתמשה הלקוחה (מילים כמו "איכס" ו"בעעע") הן לא מילים שבהם משתמשים בשביל להעביר ביקורת ובכך הוא פסק כי על הלקוחה לשלם לבעל הפיצרייה.

ג. באירוע זה יש פגיעה בזכות לשם הטוב. הלקוחה כתבה בפוסט שלה בפייסבוק דברים שלטענת בעל הפיצרייה הינם שקריים ובנוסף המילים בהם התבטאה הלקוחה היו מילים שנאמרו בבירור בכדי לפגוע ולא בשביל להעביר ביקורת. הלקוחה פגעה במוניטין של בעל הפיצרייה ובהכנסות שלו עד כדי כך שהוא היה צריך למכור את העסק. "הפוסט זכה לתגובות, לייקים ושיתופים רבים...הנתבעת ניפחה את תלונתה ופגעה בתדמית הפיצרייה. היא הוסיפה דברים שלא היו ולא נבראו, כמו השערה ובצל עם קליפה" (דבריו של בעל הפיצרייה). בהגדרה כתוב כי הזכות לשם טוב היא זכותו של אדם שלא יפורסמו אודותיו או על אורחותיו או על דעותיו מידע שיקרי שלילי. בשל הפגיעה במוניטין והפצת המידע השלילי השקרי ניתן לקבוע כי אכן ישנה פגיעה בזכות לשם הטוב של בעל הפיצרייה.

ד. הזכות לשם הטוב היא זכות שקשה לשמור עליה מפני שזאת בעיה לעצור שמועה מרגע שהתפרצה בין אם היא מפה לאוזן ובין אם היא בפלטפורמה חברתית. לכן במקום להציע דרך לשמור על הזכות אני מציעה דרך לאכוף אותה. פלטפורמות חברתיות לעיתים מורידות פוסטים\סרטונים לא רלוונטים. בעקבות זאת אני מציעה שהרשתות החברתיות לא רק ימחקו פוסטים אשר פוגעים בשם הטוב של האחר אלא גם ילוו זאת בעונש כגון חסימת הגישה של המשתמש לפלטפורמה החברתית בה הגיב פוסט מסוג זה לחודש. בנוסף אני מציעה שאם מורים \ מנהלי בית ספר וכדומה אשר מתוודעים לשמועה שקרית המופצת בבית הספר, יזמנו את התלמיד הפוגע והתלמיד הנפגע לשיחה אשר בעקבותיה יחליטו על עונש מתאים כגון התנצלות פומבית והשעיה של התלמיד מפיץ השמועה.

# data[].attributes.headline
עבודת סיכום- הזכות להליך הוגן- נעמה חן

# data[].attributes.subject
עבודת סיכום- הזכות להליך הוגן- נעמה חן

# data[].attributes.body
א.
ציין: הזכות להליך הוגן.

הצג: בזמן שאדם נמצא בתהליכי אכיפת החוק והעמדה לדין – חשוב ייעשה כלפיו צדק ויתייחסו אליו בהוגנות ושיישפט ע"י שופטים הוגנים ונייטרליים. אדם חף מפשע עד שלא הוכחה אשמתו. כל אדם זכאי למשפט הוגן ופומבי.

כדי להבטיח זאת – יש מספר כללים ומגבלות שהחוק מחייב:

· האדם זכאי לייצוג ע"י עורך/ת דין.

· עליו לדעת במה הוא נאשם, מראשית החקירה, על מנת שיוכל להגן על עצמו.

· חיפוש בבית החשוד ניתן לעשות רק לאחר צו חתום ע"י שופט.

· אסור לעצור אדם ליותר מ- 24 שעות מבלי להביאו בפני שופט, שיאריך את מעצרו או יורה לשחרר אותו.

· זכות לאי הפללה עצמית - זכות השתיקה: זכותו של העצור שלא לומר דבר או למסור מסמך שיסייע להפללתו.

·הענישה היא בהתאם לאשמה, וכפי שנקבע בחוק.

·זכות הערעור:  לכל אדם זכות לערער על החלטת בית המשפט לערכאה שמעליו (בזכות או ברשות), אם לדעתו ההחלטה נגדו התבססה על טעות משפטית, טעות עובדתית, טעות ראייתית, או פגמים בהליך.

ב.
המשטרה עצרה אזרח מסין , שאינו דובר עברית, בחשד לתקיפה ואיומים, אך לא הודיעה על כך לסנגוריה הציבורית ואף ביקשה להאריך את מעצרו בדיון שהתנהל ללא תרגום. רק לאחר שמונה סנגור והוגש ערר בעניין הורה המחוזי לשחררו תוך ביקורת חריפה על המשטרה שבה הזכות להליך הוגן שמגיעה לנעצר נפגעת.

ג.
באירוע אקטואלי זה הזכות להליך הוגן נפגעה ולבסוף גם נשמרה.

תחילה, כשאזרח מסין נעצר בחשד לתקיפה, הוא לא נחקר במשטרה במשך יומיים בשל היעדר המתורגמן. כשהתקיים דיון להארכת ימי מעצרו, עורך הדין יוסי בכר מונה להיות הסנגור שלו אף על פי שהבהיר שבאותה נקודת זמן הוא לא יכול לעשות זאת עקב המחסום בשפה.

לאחר הדיון הגיע לתחנת המשטרה עורך דין נוסף, יוסי סקה, ובאמצעות מתורגמן הציג לחשוד את מצבו המשפטי. בעקבות זאת, ביקש החשוד להגיש ערר בעניינו. בית המשפט המחוזי בעיר קיבל את כל טענות ההגנה וביקר נמרצות הן את המשטרה על כך שלא הצליחה לגבות את גרסתו של החשוד, וגם את בית המשפט השלום, על כך שהדיון נוהל ללא תרגום, ולמעשה, ללא ייצוג אמיתי לחשוד - לאחר שהסנגור הבהיר שבאותה נקודת זמן הוא לא יכול לעשות זאת.

עורך הדין יוסי סקה מסר כי "בית המשפט המחוזי קיבל את הערר שהגשנו ובהחלטתו תיקן את הפגם, כשהוא קובע מפורשות כי לא ניתן להאריך מעצרו של אדם שלא נוכח בדיון בשאלת מעצרו, והדברים נכונים ביתר שאת כשעסקינן במי שהשפה העברית איננה שגורה בפיו ולא ניתן לתרגם לו את מהלך הדיון בעינינו."

הנאשם לא יכל לתקשר ולהגן על עצמו בשל היעדר הבנה של השפה והיעדר תרגום, לא נכח בדיון בשאלת מעצרו שנוהל ללא תרגום בבית המשפט השלום ונוסף על כך, נעצר במשך יותר מיממה כשלא נחקר כלל. על פי כך ניתן להבחין בכך שלא נעשה צדק עבור הנאשם באירוע זה ולפיכך נפגעת זכותו הבסיסית להליך הוגן.

בית המשפט המחוזי קבע כי העיקרון היסודי והבסיסי הוא הגינות ההליך המשפטי שנפגעה במקרה זה. שופט המחוזי עודד מאור כתב בהחלטתו, שכתוצאה מעיון בחומרי החקירה ובניגוד למה שקבע בית משפט השלום, "לא מצאתי את הקשר בין העדויות לבין מי שנמצא במעצר. איני יכול להיות שותף למסקנות בית משפט השלום בנוגע לחשד הסביר". על כן, שחרר השופט את האזרח הזר ממעצר לאחר שתי יממות של מעצר.

בכדי לשמור על הזכות הבסיסית של האזרח להליך הוגן, בית המשפט המחוזי החליט לשחרר את הנאשם אף על האישומים הקשים ובכך לדאוג שזכויותיו של האזרח ישמרו והפגיעה בהן תיפסק.

ד.
בעיני, בית המשפט, בתור גוף בעל משאבים, יכול להקים צוות ולמנות מספר אנשים שבאחריותם במסגרת עבודתם לסייע לנאשמים לעבור את ההליך המשפטי בצורה ההוגנת ביותר ולוודא כי הזכות להליך הוגן אכן תישמר גם אם הנאשמים יתקלו במכשולים שיקשו על כך במהלך ההליך המשפטי.

לדוגמא, באירוע האקטואלי שבחרתי להציג, לפי דעתי, הרעיון היעיל ביותר היה להביא תחילה מתורגמן  שיסביר לאזרח הזר במה הוא מואשם וכך יוכל להגיב ולהגן על עצמו, במקום להיות מואשם במעשים חמורים ללא דרך לדעת על כך. במקרה בו הנאשם היה מודע להאשמות, עם אפשרות לקחת חלק בדיון ולעבור את ההליך בצורה ראויה, זכויותיו לא היו נפגעות והיה מתקיים הליך משפטי נכון וראוי.

ה.
בחרתי בתמונה זו כתמונה המשקפת את האירוע, כיוון שבעיניי האזרח מרגיש שהוא "נדחק לקיר" ורואה את אנשי החוק במשטרה כצללים שחורים שמהווים איום עבורו משום שאינו ידע מהי הסיבה לכך שהוא נעצר או על המתרחש בדיון, בשל המחסום בשפה שמנע ממנו לתקשר איתם.

# data[].attributes.body
עבודה באזרחות- זכויות אדם

מגיש איילון גולדפרב

א. ציין- הזכות לשוויון.

הצג -הזכות לשוויון -כל בני האדם הם שווים ללא הבדל דת, גזע, מין, העדפה מינית, צבע עור, מוצא, מראה חיצוני, מוגבלות מסויימת, גיל, השקפת עולם, השתייכות פוליטית ועוד.

אין להפלות אדם בשל זהותו, שיוכו, סממן חיצוני או מגבלה כלשהי אלא במקרים של שונות רלוונטית לנושא הנידון – הבחנה מותרת. אפליה – יחס שונה אל שווים.

ב. האירוע אותו בחרתי עבור העבודה הוא "פרשת השמדת מנות הדם של יוצאי אתיופיה": אירוע אשר נמשך בין השנים 1984-2017.

ג. הסבר-באירוע זה נפגעה הזכות לשוויון בכך שנזרקו מנות דם שנתרמו על ידי יוצאי אתיופיה מעצם היותם בעלי מוצא אחר ומעצם היותם בעלי צבע עור שונה.

הדילמה הייתה שבמד"א חששו שמנות דם אלו עלולות להכיל מחלות אופיניות לעולי אתיופיה, אשר עלולות לסכן את הנתרמים מן המנות הללו.

ולכן מנות דם אלו נלקחו ולאחר מכן הושמדו כליל, ללא בדיקות אשר מוכיחות את איכות הדגימות כביכול.

ד. לדעתי הדרך להשיג שיווין ולהפחית אפליה על ידי קמפיין פרסומי  ארוך טווח בחסות הממשלה – אשר "יפומפם" בכל הרשתות החברתיות, ובכל שכבות הגיל – מגני הילדים ועד גיל הזהב כולל – על מנת שהמסר של העדר אפליה ושיויון יוטמע, ואירועים מסוג זה ישארו היסטוריה רחוקה.

# data[].attributes.headline
הבדלי שכר בין נשים לגברים - אמיר עזרתי

# data[].attributes.subject
הבדלי שכר בין נשים לגברים - אמיר עזרתי

# data[].attributes.body
א.
ציין: הזכות לשוויון

הצג: כל בני האדם הם שווים ללא הבדל דת, גזע, מין, העדפה מינית, צבע עור, מוצא, מראה חיצוני, מוגבלות מסויימת, גיל, השקפת עולם, השתייכות פוליטית ועוד.  אין להפלות אדם בשל זהותו, שיוכו, סממן חיצוני או מגבלה כלשהי אלא במקרים של שונות רלוונטית לנושא הנידון – הבחנה מותרת. אפליה – יחס שונה אל שווים.

ב.
האירוע: בשנים האחרונות הפער בין שכר הנשים בישראל  לבין שכר הגברים בישראל.
הפער בין הנשים לעומת הגברים הוא 32% פחות משכר הגברים, כלומר על כל שקל שגבר מקבל אישה מקבלת רק 68 אגורות.

ג.
הזכות לשוויון נפגעה באירוע הזה משום שבהגדרה של שוויון היא שכל בני האדם שווים ללא הבדל מין,
ולכן ברגע שעושים איפה ואיפה בשכר בין נשים לגברים הוא פוגע בצורה מוחלטת בזכות הנשים לשוויון.

חלק מהסיבות שנוצרה הפער זה הם בגלל שהאישה עובדת פחות מגבר מפני שהיא זאת שיולדת והיא זאת שמטפלת לרוב בילדים הרבה יותר מהאב.

סיבה מרכזית  לפערי השכר בין נשים לגברים היא ההבדל התעסוקתי בשוק העבודה ושכר נמוך יותר למקצועות "נשיים" רגילים, והעיסוקים השכיחים ביותר בקרב נשים  הם מקצועות הטיפול ההוראה והניהול,
עיסוקים בהם השכר נמוך.

ד.
לדעתי אפשר לפתור תקריות אלו בעזרת פתרונות כמו ליזום חוקים שיענישו מעסיקים שישלמו שכר גבוה יותר באותה העבודה לגבר מאשר לאישה, ללא סיבה שתוכל להצדיק את הפער ובכך למנוע אפליה.

פתרון נוסף הוא לחייב את המעסיקים להתייחס לזכר לשעות העבודה חודשיות במקום ליומיות כך רוב האנשים ירוויחו מהשינוי גמישות בשעות תאפשר התאמה רבה יותר לפעילות הילדים , כך הנשים יוכלו להשלים שעות בימים שבהם יש פעילות ארוכה יותר לילדים.

בנוסף לפתרונות אלו אפשר לשפר את התנאים לגברים שמשקיעים יותר בגידול הילדים ובכך האישה תוכל ללכת לעבודה.

# data[].attributes.attachment_link.title
שקל לגבר, 68 אגורות לאישה

# data[].attributes.attachment_link.description
ועדות הוקמו, דוחות נכתבו, אבל למרות מגוון פעולות שנעשות, פערי השכר המגדריים בישראל לא מצליחים להצטמצם  על הסיבות, התגובות וגם הצעדים המתחייבים לשינוי המצב

# data[].attributes.headline
יועד וינטר - רצח שוטרים בגרמניה

# data[].attributes.subject
יועד וינטר - רצח שוטרים בגרמניה

# data[].attributes.body
א) ציין: חיים וביטחון.
הצג: כל אדם זכאי שלא יפגעו בגופו ובנפשו וזכותו לחיות ללא פחד מפני פגיעות כאלה. חובת המדינה להגן על כל בני האדם בחיים בשטחה מפני פגיעה בחייהם ובגופם בידי אחרים ולכן המדינה מפעילה מוסדות כמו צבא ומשטרה.
הזכות לחיים ולביטחון נובעת מן התפיסה המוסרית בדבר ערכם העליון של חיי האדם. היא נחשבת לזכות הבסיסית ביותר, שכן בלי חיים לא יוכל האדם לממש את שאר זכויותיו.

ציין: הזכות לפרטיות.
הצג: הזכות לחיות ללא חשיפה או התערבות או חדירה לחייו ולמרחב הפרטי שלו בניגוד לרצונו, לגופו ולחפציו. זכות זו יכולה להיפגע ע"י חדירה פיזית לגופו או לביתו של האדם, פרסום מידע על חייו הפרטיים, פרסום שמו או תמונתו או איסוף מידע על האדם באמצעים שונים, כגון האזנות סתר.

ב) שני שוטרים בגרמניה דיווחו על אנשים מפוקפקים בכביש, שרכבם המסחרי מלא בחיות מתות שאותן צדו. השוטרים הזעיקו תגבורת, וזמן קצר לאחר מכן הודיעו בקשר שהציידים יורים. כשהתגבורת הגיעה לזירה שני השוטרים כבר נורו בראשם ונהרגו.

ג) הזכות לחיים וביטחון נפגעה בכך שהציידים הרגו את השוטרים. הזכות מציינת שכל אדם זכאי שלא יפגעו בגופו ובנפשו, ומה שקרה לשוטרים עובר על הזכות הזאת, שכן חייהם נלקחו מהם. לעומת זאת, הזכות לפרטיות של הציידים נפגעה בכך שהמשטרה התערבה בעיסוקם הפרטי, והזכות לפרטיות אומרת שכל אדם יכול לחיות חיים ללא התערבות או חדירה לחייו. יש כאן התנגשות בין זכויות - הזכות לחיים וביטחון נגד הזכות לפרטיות. במקרה הזה אני חושב שהזכות לחיים וביטחון מנצחת, מכיוון שאין תירוץ לקחת חיים של בן אדם בשביל להמשיך לעשות עיסוקים פרטיים ואפילו לא חוקיים.

ד) לדעתי הדרך לשמור על הזכות לחחים וביטחון היא לחוקק חוקים נגד רצח, גניבה, פריצה לבית ועוד, וכמובן שברוב המדינות המפותחות נחקקו חוקים כאלה ממזמן. הדרך לשמור על הזכות לפרטיות היא לא להתערב בעניינים של אחרים, אלא אם כן מעשיהם הם בניגוד לחוק, כמו הציד הלא חוקי שהציידים ביצעו. לדעתי, אין טעם להתווכח על כך שהזכות לפרטיות שלך נפגעה אם לקחת חיים של אדם אחר בשביל לשמור עליה.

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
זעזוע בגרמניה מרצח של שני שוטרים שעצרו רכב מסחרי לבדיקה - וגילו בפנים חיות בר שאותן צדו שני נוסעי הרכב. "בואו מהר, הם יורים", דיווחו השוטרים כשהזעיקו תגבורת - ואז נורו בראשם. הציידים נתפסו בתום מצוד נרחב

# data[].attributes.attachment_link.title
גרמניה: ציידים רצחו שוטרים שבדקו את רכבם

# data[].attributes.attachment_link.description
זעזוע בגרמניה מרצח של שני שוטרים שעצרו רכב מסחרי לבדיקה - וגילו בפנים חיות בר שאותן צדו שני נוסעי הרכב. "בואו מהר, הם יורים", דיווחו השוטרים כשהזעיקו תגבורת - ואז נורו בראשם. הציידים נתפסו בתום מצוד נרחב

# data[].attributes.headline
חגי גוילי - מחסומי צה"ל ביהודה ושומרון

# data[].attributes.subject
חגי גוילי - מחסומי צה"ל ביהודה ושומרון

# data[].attributes.body
לאחר מלחמת ששת הימים החל צה"ל לשים תחנות בידוק לאורך יהודה ושומרון, בעיקר במחלפים מרכזיים, בכניסה ויציאה משטחי A(שטחים בשליטה פלסטינית) ובכניסה להתנחלויות ולערים פלסטיניות , במטרה להגן על חייהם של האזרחים היהודיים שחיים בשטחים אלו, בעמדות בידוק אלו, אופן הבידוק יכול לנוע מחוסר בדיקה בכלל, עד תעודות זהות ואישורי עבודה, ואפילו בדיקה כללית של האוטו ויושביו, המעברים היו חלק מרכזי באינתיפאדה השנייה ומנעו פעולות טרור רבות, ועד שנת 2002 אמבולנסים של הסער האדום הפלסטיני הורשו לעבור ללא בידוק, אך לאחר שנמצאו חומרי נפץ על מספר אמבולנסים הצו המאפשר כניסת אמבולנסים ללא בידוק בוטל.
ארגונים רבים מותחים ביקורת על מדיניות זאת של צהל כגון: נשות ווטש, שוברים שתיקה, ויש דין, מביעים ביקורת על מדיניות צה"ל במחסומים וטוענים שצה"ל פוגע בחופש התנועה של הפלסטינים באזור. ואף נקראו נגד ארגונים אלו קריאות רבות שטוענות שארגונים אלו משבשים את פעולות החיילים ומפריעים להם בעת מילוי תפקידם.
א. ציין הזכות לתנועה - חירותו של כל אדם לנוע בחופשיות ממקום למקום, להימצא בכל מקום ולהתגורר בכל מקום בחופשיות וללא הגבלה, בתוך המדינה ומחוצה לה. יש לזכות זו הגבלות מוצדקות כמו לא להיכנס לשטח של אדם אחר או שטח צבאי או מצבים כמו כליאה, מעצר בית, עיכוב יציאה מהארץ, צו איסור כניסה למקומות שונים או אשפוז בכפייה.
ציין: הזכות לחיים וביטחון.
הצג: כל אדם זכאי שלא יפגעו בגופו ובנפשו וזכותו לחיות ללא פחד מפני פגיעות כאלה. חובת המדינה להגן על כל בני האדם בחיים בשטחה מפני פגיעה בחייהם ובגופם בידי אחרים ולכן המדינה מפעילה מוסדות כמו צבא ומשטרה.
הזכות לחיים ולביטחון נובעת מן התפיסה המוסרית בדבר ערכם העליון של חיי האדם.
ציין: הזכות לשיוון
הצג:כל בני האדם הם שווים ללא הבדל דת, גזע, מין, העדפה מינית, צבע עור, מוצא, מראה חיצוני, מוגבלות מסויימת, גיל, השקפת עולם, השתייכות פוליטית ועוד.  אין להפלות אדם בשל זהותו, שיוכו, סממן חיצוני או מגבלה כלשהי אלא במקרים של שונות רלוונטית לנושא הנידון – הבחנה מותרת. אפליה – יחס שונה אל שווים.
ב. צה"ל פוגע בחופש התנועה של הפלסטינים במטרה להגן על הזכות לחיים וביטחון של האזרחים הישראליים, הקולות המתנגדים למחסומים טוענת שהם פוגעים בחופש התנועה של הפלסטינים ומפרים את הזכות שלהם לשיווין מכיוון שהבידוק מול פלסטינים הרבה יותר רחב מהבידוק כלפי יהודים, אז מה אפשר לעשות שיבטיח גם הגנה ליהודים באזור וגם חופש תנועה לפלסטינים שחיים שם?

לדעתי המדיניות הזאת הכרחית וחשובה, וההיסטוריה לימדה אותנו שהיא תורמת לביטחון התושבים באזור, אך לדעתי הצורה החד צדדית שהיא מייצגת מרחיבה את השנאה והחוסר יציבות בשטחים, ולדעתי צה"ל צריך לנקוט במספר צעדים בשביל לשמור על זכויות האדם של הפלסטינים והביטחון של הישראלים.
1. להרחיב את הבידוקים גם ליהודים באזור.
אנחנו לומדים מההיסטוריה שבידוק רק פלסטינים לא מספיק בשביל לשמור על השקט ביהודה ושומרון, ואירועים כמו הטבח המערת המכפלה ועוד, היו יכולים להימנע אם הבידוק היה קולקטיבי לכל העוברים במחסומים.
2.הוצאת צו חירום שמאפשר מעבר ללא בידוק לישויות מסוימיות.
לדעתי צריך להיות אישור מיוחד מעבר לאשרת עבודה שמאפשר מעבר ללא בידוק במעברים הללו, בין אם אישור זמני או קבוע, רופאים, אמבולנסים, או אנשים אחרים יוכלו לקבל אישור זה לאחר בדיקה ואישור של המשרדים הממשלתיים הממונים על כך, האישורים האלו ינועו בין מעבר במחסום מסוים, לבין מעבר בכל המחסומים בגדה, לפי החלטה של קצין בגדודים הממונים על המעברים.
לדעתי, אם ננקוט בצעדים אלו, נוכל להביא לשקט באזור, ולאפשר גם תנועה של פלסטינים ותחושת ביטחון אצל היהודים באזור.
בתמונה המצורפת אני ציירתי אמבולנס של הסער האדום הפלסטיני עובר במחסום צה"לי, לדעתי חשוב שאמבולנסים ואנשי רפואה יוכלו לעבור ללא עיכוב משמעותי בשביל לשמור על תחושת ביטחון אצל כל היושבים ביהודה ושומרון, יהודים ולא יהודים.

# data[].attributes.headline
עבודה סיכום זכויות אדם- הרצון למות בכבוד מגישה:ליה יוסף

# data[].attributes.subject
עבודה סיכום זכויות אדם- הרצון למות בכבוד מגישה:ליה יוסף

# data[].attributes.body
עבודה סיכום זכויות אדם-ליה יוסף:
1.

ציין:הזכות לחירות

הצג:לכל אדם הזכות לחיות, להחליט,לעשות, לפעול ולעצב את אשיותו על פי רצונו החופשי. אין לשלול את חירותו של אדם על ידי מעצר או הגבלת חופש המחשבה הוא הפעולה שלו. מהזכות לחירות נגזרת שורה של חריות (חופש הביטוי, חופש המחשבה והמצפון, חוםש התנועה, חופש העיסוק, חופש הדת, חופש מדת..). חוקים רבים בכל חברה ומדינה מגבילים בהכרח את חירות העם אשר גורמים לכעס במחלוקת הציבורית בכל חברה.

2.

הרצון למות בכבוד:

הנושא אשר בחרתי להעלות או הרצון למות בכבוד זאת אומרת שכאשר בני אדם כבר ממש חולים ואי אפשר לטפלם ניתן לעשות (לא בארץ) המתת חסד. המתת חסד הוא כאשר האדם כבר ממש חולה והוא בוחר לסיים את חייו. למרות זאת בארץ ישראל לא ניתן על פי חוק לתת לאנשים לעשות המתת חסד. במילים אחירות גם אם הבן אדם כבר ממש סובל ורוצה למות לא נותנים אל להחליט ובדרך זו פוגעים בחירותו, בכבודו ובמקרים רבים גם בפרטיות שלו.

3.
בהתנהלות זו יש פגיעה וגם התנגשות של זכיות, ישנה פגיעה בזכות לחירות בכך שלבן האדם אין אפשרות בחירה לגבי חיוי, הזכות לכבוד  מכיוון שיודעים שאנשים שהם חולים במחלה קשה ולא רוצים להגיע למצב שלא יוכלו לדבר והיו עם חיתול והיו תלויים במישהו ולא רוצים להגיע למקרה זה מכבוד עצמי לא יכולים להימנע  חוקית ממצב זה וכך גם נפגעת הזכות לפרטיות בתלות של האדם.

מצד שני יש זכויות מצד המדינה, הזכות לחיים וביטחון מתרתה של המדינה הוא להגן אלינו ולאפשר לנו לחיות וזה נוגד ערכים אלו בכך שמאפשרים המתות חסד. בנוסף זה מתנגש עם הדת היהודית מכיוון שלפי הדת גם אסור המתות חסד.

בעצם יש לנו הזכות לחירות, פרטיות וכבוד ממול לחיים ובטחון והדת.

אפשר גם להוסיף שהחופש מהדת של האנשים גם נפגע מכיוון שאחד ממניעי המדינה אל לאפשר המתת חסד הוא הדת אשר מנגדת לכך והאנישם אומרים אבל למה שהבגלל הדת אין לי חירות בסיסית.

4.
אני יתחיל ואומר שישנם דרכים חלקיות היום כגון: ישנו חוק הנקרא "חוק החולה הנוטה למות" חוק זה מאפשר לאנשים אשר חולים במחלה קשה כאשר הם עוד בהתחלתה למלא טופס ובו הם מחליטים מה מותר ומה אסור לעשות להם כאשר לא יוכלו כבר לתפקד ולהחליט בעצמם, הם גם מחליטים מי יחליט בשבילם אך עדיין אסור המתת חסד ובעצם חוק זה לא מאפשר להם למות. בנוסף הרבה אנשים מחליטים להמית את עצמם בחול ועושים זאת שם.

אך לפי דעתי הפתרון הכי טוב לדילמה זו של החיים ובטחון נגד חירות, כבוד ופרטיות הוא להקים וועדה ובה עם רופאים ואנשים אשר באמת מבינים בענינן זה ובה להחליט על המקרה האם באמת אפשר להציל את האדם ועם כן אז להילחם ואם לא אז לתת לבן אדם את חירותו.  וכך גם אי אפשר לבוא בטענות למדינה שלא שמרה על חיים וביטחון כיוון שהיא נסתה וכנראה כבר לא היה מה לעשות. בעצם להוסיף לחוק החולה הנתונה למות סעיף ובו הוא מחליט האם הוא רוצה שבאין חזור ובסבל פשוט ימיתהו או לא, וכך גם האדם מחליט.

בנוסף צריך גם להעלות את המודעות אצל אנשים ביצירת קמפיינים ולימוד הנושא וכך קידום החוק והילחמות על החירות ל האנשים סביבינו.

בנוסף לפי דעתי אני מבינה שאנחנו מדינה דתית אך כאשר מדובר בחירות ובהחלטה של אדם מה לעשות עם חיוי גם אם הוא מאמין וגם עם לא והוא מחליט שכאשר הוא מגיע למצב שאי אפשר להצילו פשוט לתת לא להחליט והדת אינה צריכה להתערב בנושאים של חיים ומוות מכיוון שכמו שלא חייב להעמין בדת אז למה היא כן משפיע על העם מותר לי למות או לא.

5.

קישור למצגת אשר מסבירה הכל :

https://brookdale-web.s3.amazonaws.com/uploads/2017/12/RR_734_17_Hebrew_report.pdf

# data[].attributes.headline
עבודת סיכום- זכויות אדם- הזכות לפרטיות- חדירה לפרטיות והטרדות מיניות בצה"ל- עמית טלמון

# data[].attributes.subject
עבודת סיכום- זכויות אדם- הזכות לפרטיות- חדירה לפרטיות והטרדות מיניות בצה"ל- עמית טלמון

# data[].attributes.body
א. ציין: הזכות לפרטיות

הצג: הזכות לחיות ללא חשיפה או התערבות או חדירה לחייו ולמרחב הפרטי שלו בניגוד לרצונו, לגופו ולחפציו. זכות זו יכולה להיפגע ע"י חדירה פיזית לגופו או לביתו של האדם, פרסום מידע על חייו הפרטיים, פרסום שמו או תמונתו או איסוף מידע על האדם באמצעים שונים, כגון האזנות סתר.

ב. לפני כשנה, קצין בדרגת סגן, שמשרת כשליש באחד מגדודי פיקוד הדרום, נתפס אחרי שצילם כמות רבה תמונות וסרטונים של חיילות ששירתו איתו במצבים אינטימיים. לפני כחצי שנה, הוא הורשה ב-28 אירועים של צילומי חיילות במצבים אינטימיים ללא ידיעתן, ב-12 אירועים של מעשים מגונים כלפי חיילות, בשני ניסיונות לצילום חיילות ובשני סעיפים של התנהגות שאינה הולמת. בפרשה אותרו למעלה מ-30 קורבנות של הקצין לאורך תקופה ממושכת. סיפור זה חזר לכותרות מכיוון שהשופט הגיע לפסק דין בו החליט להביא לקצין שנה וחצי מאסר, למרות המלצת הפרקליטות שהציעה 3 שנות מאסר

ג. הזכות נפגעה בכך שפרטיותן של החיילות נפגעה קשות, עצם העובדה שצולמו תמונות וסרטונים שלהן ללא ידיעתם הוא כבר פגיעה גדולה בזכות הבסיסית שלהן לפרטיות, וזה שמדובר בתמונות אינטימיות שלהן הוא עוד יותר נורא. בנוסף, הנאשם ביצע מעשים מגונים כלפיהן מה שיכול גם להעיד על פגיעה בחיים וביטחון, אך אין מספיק פרטים בשביל לדעת.
הדילמה שהמקרה מעלה היא האם כדאי להחמיר את העונש למקרים של הטרדה מינית וחדירה לפרטיות? והאם כדאי להפחית עונש במקרה שבו הנענש מביע התנצלות ורגשות של חרטה?
בחרתי באירוע זה מכיוון שהוא עוזר להבין את המהות של הזכות לפרטיות ומראה שגם פגיעה בזכות ברמה יחסית בסיסית, מביאה לעוול חמור מאוד.

ד.  לדעתי, כדאי לממשלה להחמיר את העונש למקרים כאלה. אני כאזרח, ארגיש פחות בטוח בידיעה שבן אדם יכול לפגוע בפרטיות של אדם אחר בצורה כל כך עמוקה וחמורה, ולצאת יחסית בזול מזה ( כפי שציינתי במקרה הזה הנאשם קיבל שנה וחצי מאסר). אם הממשלה תחליט להחמיר את העונש למקרים כאלה, זה ירתיע אנשים מלעשות דברים כאלה ויגרום לאזרחים להרגיש בטוחים יותר.
בנוסף, יש לעלות את המודעות לנושאים האלה של הטרדה וחדירה לפרטיות (גם בצה"ל וגם בכללי), כי למרות שהמודעות לכך עלתה מאוד בזמן האחרון, עדיין יש מקרים כמו זה שבהם בן אדם מבצע מעשים מגונים, חודר לפרטיות של הרבה אנשים ועדיין מצליח לא להתפס להרבה זמן.
כמו כן, צריך לחנך אנשים כבר מגיל צעיר להקפיד על שמירה על פרטיות של אנשים אחרים.

ה. בחרתי בתמונה זו כי היא מציגה בצורה קומית את ההתעלמות והחוסר מודעות שיש למקרים כאלה, במיוחד בצה"ל.

# data[].attributes.headline
עבודת סיכום - זכויות אדם - תכנות רגיול ומעקב בטלפונים של ילדים. מגיש: ירדן הדס

# data[].attributes.subject
עבודת סיכום - זכויות אדם - תכנות רגיול ומעקב בטלפונים של ילדים. מגיש: ירדן הדס

# data[].attributes.body
כל הורה תמיד ירצה את הטוב לילדיו וירצה להגן עליהם בכל מחיר, האמנם?

בעולם שבו אנו חיים כיום מסתתרות סכנות רבות גם בעולם הפיזי וגם בעולם הטכנולוגי, והורים רבים דואגים שילדיהם יהיו בסכנה מבלי שיוכלו לדעת ולעזור להם. לכן, רובם נעזרים בתוכנות ייעודיות אשר מרגלים אחרי הטלפונים של ילדיהם, על פעילותם בטלפון ועל מיקום הטלפון, וככה, הם יכולים לדעת מה מצבם גם במציאות המוחשית, וגם בעולמם הדיגיטלי. שימוש בתוכנות אלו פוגעות בזכות הילדים לפרטיות ולכן מעוררות דילמה בין 2 זכויות:

ציין: הזכות לפרטיות

הצג: הזכות לחיות ללא חשיפה או התערבות או חדירה לחייו ולמרחב הפרטי שלו בניגוד לרצונו, לגופו ולחפציו. זכות זו יכולה להיפגע ע"י חדירה פיזית לגופו או לביתו של האדם, פרסום מידע על

חייו הפרטיים, פרסום שמו או תמונתו או איסוף מידע על האדם באמצעים שונים, כגון האזנות סתר.

ציין: הזכות לחיים וביטחון

הצג: כל אדם זכאי שלא יפגעו בגופו ובנפשו וזכותו לחיות ללא פחד מפני פגיעות כאלה. חובת המדינה להגן על כל בני האדם בחיים בשטחה מפני פגיעה בחייהם ובגופם בידי אחרים ולכן המדינה מפעילה מוסדות כמו צבא ומשטרה.

הזכות לחיים ולביטחון נובעת מן התפיסה המוסרית בדבר ערכם העליון של חיי האדם. היא נחשבת לזכות הבסיסית ביותר, שכן בלי חיים לא יוכל האדם לממש את שאר זכויותיו.

בדילמה המוסרית הזו, עומדים שני צדדים. מצד אחד, ההורים של הילדים דואגים לחייהם וביטחונם וממשים את תפקידם כהורים: הם דואגים שאינם הולכים לאיבוד, משוחחים עם זרים, יוצרים קשרים באינטרנט עם אנשים מסוכנים, חווים השפלות ואף מסכנים את חייהם. מהצד השני לעומת זאת, עומדת הזכות לפרטיות של הילדים: הם זכאים לפרטיות בשיחותיהם האישיות עם חבריהם, לתחושת ביטחון, לפרטיות של מחשבותיהם אותם הם מבטאים לרוב דרך הטלפון ועוד ועוד..

לדעתי, על ההורים להפעיל את שיקול דעתם לפי אישיות הילד, גילו והמצב המשפחתי. לא ניתן לתת תשובה ברורה ואחידה לכולם, אך אני כן ממליץ לכל הורה להודיע לבנו שהוא עוקב אחר פעולותיו כדי לדאוג לו, ולמנוע ממנו כל רע. אפשר כמובן גם להתאים את התוכנה, למשל, להשתמש בתכנת מעקב פיזית על הטלפון בלבד. אני חושב שהפתיחות הזאת לא רק תאפשר ברוב המקרים שימוש בתכנות הנ"ל, אלא תחזק מאוד את אמון הילד בהוריו.

בחרתי להביע את דעתי בנושא זה ולכתוב עליו מכיוון שאני חושב שהוא דוגמה מעולה להתנגשות בין זכויות מאוד רלוונטית בחיים המודרנים, ואין עליו תשובה ברורה, או עמדה נכונה ומוצדקת – כל צד אפשר להבין בקלות.

בחרתי בכתבה של ווינט שמציגה דעות מגוונות ומנומקות של הורים לילדים מגילאים שונים שבעד, נגד ואפילו בדעות מעורבות, ואף דעות של מומחים בענייני ילדים ונוער. בכתבה מוצגות גם הסוגים השונים של התכנות ופירוט של מספר תוכנות ומטרות שימושן.

אני סבור כי הכתבה מסכמת בצורה טובה וממצה את הנושא ונותנת מגוון רחב של דעות ומחשבות, אמנם, הייתי מעדיף אם גם היו מוצגות נקודות מבטם של אותם הילדים.

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
איך שומרים על האיזון בין שמירה על פרטיותו של הילד לבין הרצון שלנו להגן עליו והאם השליטה המלאה בעולם הדיגיטלי מהווה פלישה לפרטיות בדיוק כמו חיטוט במגירות או ביומן האישי?

לעקוב: "ילד הוא רק ילד והפלאפון הוא כלי שמיועד למבוגרים. אין להם את שיקול הדעת של מה נכון ומה לא, גם לא בגיל העשרה והצבא. נכון שבגיל מסוים אנחנו חייבים לשחרר ולתת להם לטעות, אבל בשביל הסיכוי שהם יעשו טעות שתצלק אותם לכל חייהם או גרוע מכך, תפגע בהם ותשאיר אותנו ההורים מצולקים - עדיף לתת את המכשירים האלה עם מגבלות ותחת מעקב מאשר לבכות אחר כך. ברוב המקרים מספיקה הידיעה שעוקבים אחריך, כדי למנוע ממך לפעול לא נכון".

דורית הלפרין, אמא לארבעה: שלישייה בני 8 ובת 5.

לא לעקוב: "הילדים שלי מקבלים ושולחים הודעות אישיות ומנהלים שיח בו אני לא אמורה לקחת חלק ולכן, אני לא מתקינה אפליקציות מעקב או מחטטת בחדרים שלהם. בעיניי מדובר בחוסר כבוד וחדירה לפרטיות. חשוב לי להיות כן להיות מעורבת יותר אבל בדרך מכובדת. מדי פעם ובהפתעה, אני מבקשת מהילד הגדול לעיין בתוכן אשר בטלפון יחד".

שירלי בשן, אמא שלושה, בני 15, 12 ו-6.

לעקוב ולא לעקוב: "אני בעד אפליקציות מעקב שמאתרות את מיקום הילד ושומרות על בטחונו ופחות תומכת באפליקציות אשר מדווחות על כל מה שהוא עושה או אומר. אני חושבת שאת מה עושה האפליקציה שמטרתה לאתר תוכן פוגעני, אני יכולה לנסות לעשות באמצעות תקשורת טובה. צריך להבין שלעתים ילדים צריכים להחביא מאיתנו ההורים חלק מחייהם. במידה ואחת הבנות תזדקק לעזרה, הן יודעות שאני כאן עבורן תמיד".

אודליה אלכסנדרוביץ, אמא לשלוש בנות בגילאי 15, 12, 7.

לעקוב: "בכל הנוגע למיקומו של הילד - אין צורך בפרטיות. אני חושב שאפליקציות המאפשרות להורה לדעת בכל רגע היכן הילד נמצא, הכרחיות ובכל גיל. כך נוכל לעזור בעת מצוקה וגם לדעת היכן הילד כשנגמרת הסוללה. לגבי תוכן פוגעני - הדבר תלוי גיל. כאשר מדובר בגילאים צעירים חשוב שההורה ידע מה קורה בקבוצות הווטסאפ ויקבל מידע לגבי השיח שמנהל הילד. אנחנו חווינו פעם שפה לא יפה באחת הקבוצות של אחד הילדים ורק מודעות שלנו הצליחה לעצור את השטף ולתווך את הנושא לילד".

חמי פורת, אב לארבעה בגילאי 12, 10, 8 ו-5.

לא לעקוב: "אני לעולם לא אחטט במגירות של הילדים או אתקין אפליקציית מעקב, בדיוק כמו שלא הייתי רוצה שיעשו את זה לי. האפליקציות הללו הן בבחינת אזיקים ששמים על ידי הילדים. מדובר בהפרת האמון הבסיסי שיש בין הילד להורה, במיוחד כאשר הילד לא יודע. תחשבו שבן זוגכם היה מציץ לכם בטלפון או ביומן ולא היה מספר לכם על כך - איך הייתם מרגישים? חוסר כבוד וזלזול. אותו הדבר בדיוק כאשר מדובר בילד שלכם. אני לוקחת סיכון מחושב כאשר אני שמה את ביטחון הילדים שלי אל מול השמירה על פרטיותם ועל כבודם. אני מודעת לכך".

ורד ליון-ירושלמי, אמא לשלושה בנים בני 14, 22, 25.

"תפסיקו לקדש את פרטיותו של הילד במאה אחוז. תציצו, תחטטו, תחפשו סמים במגירות, תורידו אפליקציות, תדעו היכן הם נמצאים בכל רגע", אומרת ד"ר סוזי קגן, אמא לארבעה ילדים בני 8, 16, 19 ו-21, מטפלת רגשית באוניברסיטת בר אילן ומתמחה בתחום מדיה חברתית של בני נוער וילדים. "העולם כיום הרבה יותר מסוכן מאשר היה. אם בעבר נער היה צריך לצאת מהבית, לגשת לספריית הוידאו ולשכור סרט פורנו, כיום ילדה בת 4 שצופה בתמימות בסדרה 'דורה' באינטרנט - עלולה להיחשף לפתע לתוכן מיני או אלים. תתפלאו לשמוע, אבל גם ההורים שלנו קראו את היומן שכתבנו ובדקו מה יש לנו בחדר, כשלא היינו בבית".
"לילדה שלי כרגע אין פרטיות בכלל. אני יודע את סיסמת הכניסה שלה לטלפון הנייד, הממוקם בעמדת הטעינה המשפחתית בסלון, עוזר לה להוריד משחקים ומודע לכל מילה, פסיק או תמונה שהיא כותבת או מעלה", מסביר דרור בלומנטל, אבא לארבע בנות - 8, תאומות בנות 5 ותינוקת בת 3 חודשים וסמנכ"ל שיווק בשילדרן - חברה העוסקת גם בבריונות ברשת.
"בגילאים הצעירים חובה לדעתי לעקוב אחרי הילדים וזאת לאור הסיכונים הקיימים ברשת ויש לא מעט. ישנו חלון זמן עד גילאי 13-14, בו יש לנו את האפשרות לחנך לאזרחות דיגיטלית טובה ולגרום להם להבין את ההבדל בין טוב ורע בחיים בכלל וברשת בפרט. הם חייבים להבין שישנם מתחזים, את המשמעות של פרסום תמונה 'רק' לחבר הכי טוב, למה יכולה לגרום המילה הכתובה ואת ההשלכות של כל דבר שהם עושים או כותבים, החל מדיבור עם אדם זר ברחוב ועד לשיח ברשת עם אדם אותו הם לא מכירים או חושבים שהם מכירים".

"הורים - צאו מהבורות", קוראת ד"ר קגן. "עד גיל 18 חייבים להיות חלק פעיל בחיים של ילדינו גם במחיר פגיעה בחופש ובפרטיות שלהם. הם חשופים לתכנים מאוד קשים ברשת, החל מפדופיליה ופורנו - והכרחי שנתווך וגם נכיר את עולמם המורכב ממסכים. אדם מבוגר מבין את הסכנות רגע לפני שהן מתרחשות, בניגוד לילד שלא תמיד מודע להשלכות. הילדים שלי יודעים שאם הם רוצים שאני ארכוש את הטלפון הנייד ואשלם את החשבון - הוא חייב להיות מולי כמו ספר פתוח בכל גיל וכי אני יודעת מה קורה איתם בכל רגע נתון".
הילדה שלי שאלה אותי פעם האם אני רואה את כל ההודעות שהיא שולחת", מוסיף בלומנטל. "אמרתי לה שכן. יחד עם זאת, הסברתי לה שאני לא מתעניין בכל ההתכתבויות שלה עם החברות. אני רוצה רק להגן עליה מפני פוגענות או בריונות, בדיוק כפי שהייתי עושה אם מישהו היה עושה עליה חרם או מרביץ לה בבית הספר. אני לא חושב שיש פה פגיעה בכבודה, אלא הגבלה מסוימת של החופש שלה וזה בסדר. היא ילדה".
קיפרס: מתריעה בפני מילים פוגעניות, מזהה חזרה של משפטים, הטרדות, שעות לא סבירות לשליחת הודעות ועוד. אמורה להגן מבריונות ויכולה לאתר את מיקומו של הילד.

Bosco: מנתחת את אופן הדיבור של הילד, במטרה להציג את מצב רוחו. יכולה להתריע על אירועים חריגים כגון: סוללה העומדת להתרוקן, חברים חדשים ברשת, חרמות ועוד.

Trusted Contacts: אפליקציה של גוגל המאפשרת להורה לדעת היכן נמצא הילד, גם כאשר הוא עצמו לא יכול לענות לטלפון.

LIFE 360: מאפשרת מעקב הדדי על ידי איתור מיקומו של הטלפון הנייד של הילד ושל ההורה. לחיצה על כפתור בעת חירום או מצוקה מזעיקה את החברים שהוגדרו לכך מראש.

Shieldren: אפליקציה שתושק בקרוב, המאפשרת להורים לקבל מידע עדכני בנוגע לפעילות הדיגיטלית של הילדים. מתריעה בכל פעם שהילד עלול להיות בסכנה, החל מהתעללות, בריונות, פדופיליה, חשיפה לפורנו, שיח על הפרעות אכילה ומידע על התגובה של הילד ולמי הוא פונה.

חינוך לשיתוף בגיל מוקדם: הרגילו את הילד לנוכחותכם בחייו, גם הווירטואלים, החל מגיל צעיר, במטרה להמשיך ולהיות שם גם כמה שיותר.

התנדבו לשמש נהג תורן בכל הזדמנות: לא תאמינו כמה מידע תוכלו לקבל בנסיעה בה שותפים הילד וחבריו. עשו את עצמכם שאתם עסוקים בעניינים אחרים ובפועל - הקשיבו לכל מילה.

שקלו מילים: לא צריך להעיר על כל מילה. אם החברה שלה אמרה לה - "מעצבנת" או שהיא עצמה התעצבנה, לא קרה כלום. כל עוד לא מדובר בחרם כיתתי, במילים פוגעניות או בעלי אופי מיני, במתחזים או במצב שעלול לסכן חיים, אל תתערבו.

מציצנות בסתר זה בסדר: חשוב לשמור על כבוד הילד ויחד עם זאת גם לרגל. הילד שלכם מתרועע עם קבוצת חברים חדשה? אתם שמים לב שמשהו אצלו אינו כשורה? אל תקימו מיד קול צעקה, אלא בדקו באמצעים העומדים לרשותכם מה עובר עליו רגע לפני שאתם ניגשים לשוחח איתו.

השתמשו בכלים העומדים לרשותכם ללא חשש: אפליקציות, הצצה בטלפון, תוכנות לזיהוי פדופילים או מילים פוגעניות גם במחשב. השתמשו בכל מה שאפשר כדי להגן על הילדים ולתווך להם את העולם החדש-ישן בו כולנו חיים.

בעולם הפיזי והווירטואלי בו אנו חיים, חשוב לאזן בין הפרטיות של הילד לבין הצורך שלנו להגן עליו. כל עוד אנו שומרים על כבוד הדדי ומתווכים לילד את האתגרים מולם הוא מתמודד, במיוחד בגילאים הצעירים, הוא ידע להתמודד איתם טוב יותר. האפליקציות אותן סקרתי מיועדות למגוון גילאים שנותנות בטחון להורה - מודה. רובן מתמקדות בגילאי בי"ס יסודי וחטיבות ביניים. ההתקנה שלהן מחייבת שיתוף פעולה עם הילד, שעלול לגלות את האפליקציה או להסיר אותה בטעות. בגילאי תיכון ייתכן ונתקל בהתנגדות גדולה יותר לחדור למרחב הפרטי, כולל שימוש בטלפון הנייד והתקנת אפליקציות מסוג זה. יחד עם זאת, הכנה מתאימה בגילאים הצעירים, כולל מעקב מסוים באמצעות הטלפון הנייד, שיח כן ופתוח, הקשבה פסיבית לשיחות עם חברים ועוד, ישמשו בסיס איתן ויעניקו להם כלים למהלך החיים.

# data[].attributes.attachment_link.keywords[]
לייף סטייל וחיים טובים

# data[].attributes.attachment_link.keywords[]
עיצוב פנים ואדריכלות

# data[].attributes.attachment_link.keywords[]
דייטינג ויחסים

# data[].attributes.attachment_link.keywords[]
מסלולי טיול ותיירות

# data[].attributes.attachment_link.keywords[]
ארוחות וקינוחים

# data[].attributes.attachment_link.keywords[]
מאגר מתכונים

# data[].attributes.attachment_link.keywords[]
מתכונים בווידאו

# data[].attributes.attachment_link.keywords[]
כושר ואימון גופני

# data[].attributes.attachment_link.keywords[]
מדריך הריון ולידה

# data[].attributes.attachment_link.keywords[]
מדריך בתי יולדות וחדרי לידה

# data[].attributes.attachment_link.keywords[]
גידול ילדים והורות

# data[].attributes.attachment_link.keywords[]
משפחה והורים

# data[].attributes.attachment_link.keywords[]
ערוץ הבריאות

# data[].attributes.attachment_link.keywords[]
ערוץ החים הטובים

# data[].attributes.attachment_link.keywords[]
רדיו מהות החיים

# data[].attributes.attachment_link.keywords[]
רשת חברתית כמוני

# data[].attributes.attachment_link.title
פרטיות או בטיחות: האם נכון לעקוב אחרי הטלפון הנייד של ילדינו?

# data[].attributes.attachment_link.description
איך שומרים על האיזון בין שמירה על פרטיותו של הילד לבין הרצון שלנו להגן עליו והאם השליטה המלאה בעולם הדיגיטלי מהווה פלישה לפרטיות בדיוק כמו חיטוט במגירות או ביומן האישי? לעקוב: "ילד הוא רק ילד והפלאפון הוא כלי שמיועד למבוגרים. אין להם את שיקול הדעת של מה נכון ומה לא, גם לא בגיל העשרה והצבא.

# data[].attributes.attachment_caption
'שער מדומה, סעיף ה

# data[].attributes.headline
עבודת סיכום - זכויות האדם - מעשיו של יו הפנר - בר אסולין

# data[].attributes.subject
עבודת סיכום - זכויות האדם - מעשיו של יו הפנר - בר אסולין

# data[].attributes.body
*חשוב לי לציין מראש שאני יוצאת מנקודת הנחה בזכות הנפגעת שהתלונות והעדויות המסופרות הן אמיתיות אף על פי שמעולם לא הוכחה אשמתו של יו הפנר בבית משפט.

א )
צייני: הזכות לחיים ולבטחון

הציגי:

כל אדם זכאי שלא יפגעו בגופו ובנפשו וזכותו לחיות ללא פחד מפני פגיעות כאלה. חובת המדינה להגן על כל בני האדם בחיים בשטחה מפני פגיעה בחייהם ובגופם בידי אחרים ולכן המדינה מפעילה מוסדות כמו צבא ומשטרה.
הזכות לחיים ולביטחון נובעת מן התפיסה המוסרית בדבר ערכם העליון של חיי האדם. היא נחשבת לזכות הבסיסית ביותר, שכן בלי חיים לא יוכל האדם לממש את שאר זכויותיו.

ב )
האירוע שבחרתי מתקשר בצורה אקטואלית לעליית הדוקו "הסודות של פלייבוי"- מיני סדרה המאגדת ראיונות עם נשות פלייבוי לדורותיהן, עם האנשים שעבדו אצל יו הפנר ועם אנשים שהקיפו אותו, והיא מדברת על מעשיו לכאורה של הפנר 'מאחורי הקלעים'. יו הפנר הוא איש עסקים והמייסד והעורך הראשי של מגזין "פלייבוי", והוא איש מאוד שנוי במחלוקת. מעשיו כלפי חוץ על פי טענתו נועדו לקדם שוויון וחופש- שני ערכים מאוד חשובים, אך היו גם רבים שטענו שמעשיו לא מקדמים את הערכים האלו אלא פוגעים בשוויון ובכבוד, מחפיצים נשים ורבים אף אמרו שמעשיו מנרמלים תרבות של ניצול מיני- והכל תחת המעטה של שחרור האישה ושוויון זכויות. אבל בין אם מעשיו כלפי חוץ באמת גרמו לכך או לא, מעשיו לכאורה מאחורי הקלעים הם מה שאני רוצה לדבר עליו. על פי עדויות רבות מאחורי החזות של האדם שניסה להציג הוא כפה, סחט, ניצל, הטריד, תקף מינית ופגע באנשים רבים.

ג )
הסיבה שבחרתי בזכות לחיים ולבטחון בתור הזכות שנפגעה במקרה זה היא שבמידה והפנר באמת עשה את המעשים האלו הוא פגע בצורה קשה, נפשית ופיזית, בנשים ובגברים שחיו ובקרו באחוזתו. הוא אנס, הטריד וסחט, ושלט באנשים שחיו איתו כמו בכת, ורבות מהנשים שגרו תחת קורת גגו טוענות שחשו כמו בבית כלא והיו גם כאלו שנכנסו מהמצב לדכאון- עד כדי נסיונות התאבדות. הזכות לחיים ולבטחון אומרת שכל אדם זכאי לכך שלא יפגעו בנפשו ובגופו- דבר שאם העדויות נכונות בשני המקרים לא התקיים.

ד )
אני חושבת שצריך להפיץ את נושא ההטרדות המיניות, הפגיעה, הניצול והסחיטה ולהגיד ולהדגיש שזה קורה גם בעולם הנוצץ של הכוכבים, גם לגברים וגם לנשים, ושזאת לא בושה ולא אשמת הנפגע.
אחת התנועות המוכרות המקדמת חלק גדול ממטרה זו היא תנועת ה Me too .

אני חושבת שהדרך הטובה ביותר להפיץ את הנושא היא להעביר את זה כחלק מהחינוך הביתי והבית ספרי לכל הגילאים: בין אם זה סיפור על סחיטה של ממתקים בכיתה ג או סיפור אונס בכיתה ט, יש צורך להכניס את הנושא לתוכנית הלימודים בצורה קבועה וברורה המחייבת את לימודי הנושא. מן הסתם שהדבר לא יימנע את הפגיעות לחלוטין אבל למידה על הנושא ועל השפעותיו יוריד את מספר המקרים משמעותית, ובנוסף כאשר הנושא יעלה למודעות אנשים ידעו איך להתמודד עם המצב בצורה טובה יותר. יש צורך שאנשים ידעו שדברים כאלו קורים, ידעו להזהר, יכירו את ההשפעות הנפשיות והפיזיות של המעשים שלהם ושל אחרים וידעו לא לשפוט את הנפגעים, ויש לקוות שהמקרים האלו יתמעטו עד לא כלל.

ה )
התמונה שיצרתי היא שער מדומה של מגזין פלייבוי ובו אחת התמונות הנמצאות תחת ההשטאג Me too, כאשר ההשטאג וחלקים רבים מהאנשים מוסתרים על ידי הארנב- הסמל של פלייבוי, במטרה להעביר את המצב בו יו הפנר הקרין כלפי חוץ שהוא רוצה לקדם זכויות נשים, חופש וחירות כאשר מאחורי הקלעים פעל לכאורה כמו שפעל ופגע והסתיר והאפיל על הזכויות האלו בדיוק, נוסף על זכויות נוספות כמו כמובן הזכות לחיים ובטחון ולכבוד.

# data[].attributes.headline
עבודת סיכום-זכויות אדם-מסירת פרטי סרבני חיסון-עידו שמע גנץ

# data[].attributes.subject
עבודת סיכום-זכויות אדם-מסירת פרטי סרבני חיסון-עידו שמע גנץ

# data[].attributes.body
א.
ציין: הזכות לחיים וביטחון

הצג: כל אדם זכאי שלא יפגעו בגופו ובנפשו, זכותו לחיות ללא פחד מפני פגיעות כאלה.
חובת המדינה להגן על כל בני האדם החיים בשטחה מפני פגיעה בחייהם ובגופם בידי אחרים, לכן המדינה מפעילה גופים כמו צבא ומשטרה.
זכות לחיים ולביטחון נובעת מהתפיסה המוסרית - חיי האדם הם ערך עליון. היא נחשבת לזכות הבסיסית ביותר, שכן בלי חיים לא יוכל האדם לממש את שאר זכויותיו.

ציין: הזכות לפרטיות

הצג: הזכות לחיות ללא חשיפה ו/או התערבות ו/או חדירה לחייו ו/או למרחב הפרטי שלו, לגופו ולחפציו, בניגוד לרצונו.
זכות זו יכולה להיפגע ע"י חדירה פיזית לגופו או לביתו של האדם, פרסום מידע על חייו הפרטיים, פרסום שמו או תמונתו או איסוף מידע על האדם באמצעים שונים, כגון האזנות סתר, פריצה למכשיר הסלולר ו/או מחשב האישי.

ב.
אושרה הצעת חוק שקובעת כי ניתן להעביר מידע על הציבור הלא מחוסן מקופות החולים לרשויות המקומיות, משרד החינוך ומשרד הרווחה. כך יוכלו גופים אלו לפנות באופן אישי לאלו שבחרו לא להתחסן, להרחיב את ההסברה ולסייע בהנגשת החיסון במקרה הצורך.

ג.
במקרה זה מתקיימת התנגשות בין הזכות לפרטיות לבין הזכות לחיים וביטחון.
הסבר: מדינת ישראל דואגת לבריאות וביטחון של תושביה
בכך שהיא מוסרת מידע על הציבור שלא התחסן כדי שגופים קשורים יסייעו בהסברה ובהנגשת החיסון במקרה הצורך.
מסירת מידע רפואי אישי פוגעת בזכות הפרטיות וללא הסכמה חושפת מידע על האזרחים שלא התחסנו וחודרת לחייהם.

ד.
דרך לשמור על שתי הזכויות (לא באופן מלא) היא להעביר מידע על הציבור שלא התחסן באופן אנונימי כך גופים כאלה ואחרים יקבלו נתונים לפי על כמות האנשים שלא התחסנו לפי ערים, וימקדו הסברה ולסייע באותם הערים עם שיעור לא מתחסנים גבוה.

# data[].attributes.headline
אווה אבודי- איסור על הפלות

# data[].attributes.subject
אווה אבודי- איסור על הפלות

# data[].attributes.body
א. ציין: הזכות לחירות

הצג:  לכל אדם הזכות לחיות / להחליט / לעשות / לפעול ולעצב את אישיותו על פי רצונו החופשי. אין לשלול את חירותו של אדם על ידי מעצר או הגבלת חופש המחשבה והפעולות שלו.

ב. אירוע:

החל מה-1 בספטמבר 2021, מדינת טקסס חוקקה הגבלת הפלות חדשה. חוק זה, המכונה חוק 8 של הסנאט (SB 8), מגביל את היכולת של בן אדם לעשות הפלה בטקסס מעבר ל-6 שבועות של הריון, ולפעמים אפילו מוקדם יותר.

ג. על ידי מניעת הפלות לאחר 6 שבועות של הריון, טקסס פוגעת בזכות של אנשים לשלוט בגוף שלהם, ומונעת מאנשים לבצע את התהליך הרפואי שהם זקוקים לו, ופוגעת בהם פיזית או רגשית בהתאם לסיטואציה.

יש הטוענים שצריך לאסור על אנשים לעשות הפלות, מכיוון שזו לכאורה פגיעה בזכות לחיים וביטחון של העובר. הטוענים אומרים כי לבן אדם המחזיק בתינוק, למרות כי זה פוגע בו, לא צריכה להיות הבחירה האם להמשיך בתהליך או לא. יש לציין כי במקרים מסוימים טקסס כן מאפשרת הפלה לאחר 6 שבועות, אך לא בהרבה, ובהחלטתם המלאה מתי ומה נכון לעשות ומה לא.

לדעתי לכל בן אדם שרוצה לעשות הפלה, יש זכות לזאת, מכיוון שזה הגוף שלהם, ובסופו של דבר, הם נפגעים. אני אישית בוחרת בחיים של בן אדם בוגר המבין את סביבתו וכי יש לו חיים משלו, מאשר בעובר, האין לו שום מודעות, תהליכי חשיבה, או יכולת לחיות ללא המחזיק בו. טקסס החליטה כי העובר הזה יותר חשוב מחיי אדם קיים עם מספיק בעיות משלו.

בהמשך לטענתי, יש לציין כי 6 שבועות זה לא מספיק זמן כדי להבחין בסימפטומים ברורים, ומכיוון שמחזור הוא פעם בחודש, אין שום דרך לדעת אם הם בהריון עד שעבר יותר מחודש מאז המחזור האחרון, מה שלא משאיר לבן אדם זמן להפיל את העובר.

עוד נקודה חשובה היא כי לא לכל בן אדם יש התנאים המתאימים לגידול תינוק, או אפילו היכולת הרגשית והפיזית. יכולה להיות להם בעיה כלכלית, נפשית ועוד, ואף אחד לא צריך להיות מוכרך לגדל תינוק כאשר הוא לא מוכן לזה. בהרבה מהפעמים בו אנשים נכנסים להריון, זה אפילו לא באשמתם, יש הרבה דברים שיכולים להשתבש ולהוביל להריון.

האם זה באמת נכון להכריח בן אדם, להוליד תינוק בגלל טעות אחת, שבדרך כלל אפילו לא באשמתם, כאשר הם לא מוכנים או יכולים לגדל אותו? מה לגבי התינוק? לא עדיף שלא יצטרך לסבול חיים שכאלו, עם הורים שלא יכולים לגדל אותו?

דבר אחרון שיש לציין הוא כמה ילדים שכבר נמצאים בבתי יתומים, שלא מבינים למה הוריהם לא שם, או לא רצו אותם, ונשארים להתמודד עם החיים בלעדיהם.

לידה לא רצויה הורסת את החיים של שני הצדדים.

ד. הפתרון שאני מציעה ברור מאליו:

לאפשר לכל אחד לעשות הפלה, לא משנה הסיבה. זה לא בענייננו לחטט בחיים של אנשים אחרים, לשפוט אותם ולהגיד להם מה לעשות עם גופם.

לדעתי מה שעדיף לעשות הוא להעלות מודעות לנושא, ולעודד אנשים להיזהר. למשל, להעלות מודעות במוסדות הלימוד, ועל ידי מודעות עם הסבר על כל התהליך והבעיות ופתרונות.

ה. הנה סרטון שמראה את הדעות של שני הצדדים, שהיה די מעניין אך מכעיס באותו הזמן https://youtu.be/yRA0KMCEP2o