# data[].attributes.body
No apareix com a gènere diferenciat de la tragèdia i de la comèdia fins a l'edat

moderna. Es considera un gènere mixt entre aquests dos gèneres. Amb la comèdia té en comú el fet que els personatges pertanyen a la vida quotidiana i són més reals i identificables per al públic que no pas els herois tràgics. Amb la tragèdia comparteix el fet de presentar una situació de conflicte greu. En l'argument s'introdueixen elements còmics i no necessàriament té un final desgraciat, tot i que la majoria dels drames el tenen.
Tenim autors com Henrik Ibsen, Àngel Guimerà.

# data[].attributes.body
LA COMÈDIA

També va néixer a Grècia. La seva acció imita la vida quotidiana. Per tant, els

personatges són força identificables per part del públic: acostumen a ser éssers

normals, que podríem trobar en qualsevol situació diària. Acostumen a pertànyer a les classes populars. Les comèdies tenen un final amable i feliç. La comèdia té un caràcter còmic i irònic, amb elements satírics. Per tant, la seva finalitat és lúdica, pretén que el públic es distregui i, sovint, provocar en aquest la rialla.
Autors importants de comèdies han estat el grec Aristófanes, els llatins Plaute i Terenci, així com William Shakespeare o Molière , considerat el més important comediògraf de la literatura universal.

# data[].attributes.attachment_link.title
Jacinta y el Ginecologo. Teatro Perez Galdos 14-12-08

# data[].attributes.attachment_link.description
En Clave de Ja, un programa de sketch cómicos de la TV Canaria interpretada por el grupo de actores Instinto Cómico. Un humor canario difícil de entender por los godos. Es el programa más visto de Canarias, líder de audiencia los domingos. Jacinta y el Ginecologo. Teatro Perez Galdos 14-12-08

# data[].attributes.body
LA TRAGÈDIA

Tracta temes elevats, seriosos (el sentit de la vida, la inexorabilitat del destí, la

condició de l'ésser humà, l'amor, la mort...). Els seus personatges sempre tenen un lloc

rellevant en la societat o són, en el cas de la tragèdia grega, herois. Aquests

personatges estan dominats per fortes passions i estan sotmesos a un destí tràgic i

fatal del qual no poden escapar. El final sempre és tràgic (normalment, la mort dels

protagonistes).

Està escrita en un llenguatge acurat i en un registre culte.

Segons Aristòtil, la finalitat de la tragèdia és provocar en l'espectador un alliberament

dels sentiments, la compassió i l'horror davant de la desgràcia dels personatges

# data[].attributes.attachment_link.description
Obra de teatro que evidencia las consecuencas del llamado "bullying" y los trastornos que provoca. Idea Original: Francisco De Zataráin Dirección: Mauricio Rodríguez Producción: Marco Vinicio Alternando: Mónica Torres, Ramón Valdez, Gaby Mellado Y José Carlos Farrera. Informes: sinconflicto@gmail.com

# data[].attributes.body
La majoria dels estudis consideren que els orígens del teatre s'han de buscar en l'evolució dels rituals màgics. Alguns, relacionats amb la caça, igual que les pintures rupéstres, o amb la collita agrícola, mesclats amb altres arts escèniques com la música i la dansa, van desembocar en autèntics espectacles dramàtics als que hom rendia culte als déus i s'expressaven els principis espirituals de la comunitat. Aquest caràcter és un factor comú a l'aparició del teatre en totes les civilitzacions.