# data[].attributes.attachment_link.title
בן ואיתן יצחק רבין

# data[].attributes.headline
ברק אובמה - מישל ודניאלה

# data[].attributes.subject
ברק אובמה - מישל ודניאלה

# data[].attributes.body
ברק אובמה היה נשיא מדינת ארצות אברית,בשנים 2009-2017. אובמה הוא האפרו-אמריקאי הראשון שכיהן בתפקיד זה. הוא חבר המפלגה הדמוקרטית ולפני בחירתו לנשיא כיהן בסנאטשל ארצות הברית מטעם מדינת אילינוי, מינואר 2005 ועד נובמבר 2008.

# data[].attributes.headline
יאנוש קורצ'אק

# data[].attributes.subject
יאנוש קורצ'אק

# data[].attributes.body
יאנוּש קוֹרצ'אק (בפולנית: Janusz Korczak‏; 22 ביולי 1878, ורשה, פולין הרוסית – 7 באוגוסט 1942[1] טרבלינקה, הגנרלגוברנמן (פולין הכבושה), גרמניה הנאצית) הוא שם העט שבו נודע הנריק גולדשמיט(Henryk Goldszmit), רופא, מחנך והוגה חינוכי, סופר, פובליציסט ופעיל חברתי יהודי פולני.

קורצ'אק היה ממבשרי הפעילות למען זכויות הילד ושוויון הזכויות לילדים. בתי היתומים שהקים וניהל היו אחד הניסיונות המוקדמים בחינוך דמוקרטי, שכללו גם בית דין של ילדים. אחד מהחלוצים בתחום שיקום ילדים ובני נוער ואבחון חינוכי, ומחלוצי המחקר בתחום ההתפתחות הפיזית והנפשית של הילד. חיבר ספרים בתחום התאוריה והמעש של החינוך, לצד ספרי ילדים. יהודי פולני שהצהיר כל חייו על השתייכותו לשני העמים[2]. בימי השואה, כשהגיע תורם של ילדי בית היתומים שלו בגטו ורשה להישלח לטרבלינקה, סירב להצעה להינצל לבדו ובחר ללכת למוות בטרבלינקה עם חניכיו, ובכך הפך לאחד הסמלים ההיסטוריים-יהודיים הגדולים של ימינו[3].

# data[].attributes.headline
שירה וליאל - זאב ז'ב

# data[].attributes.body
שירה וליאל - זאב ז'בוטינסקי

# data[].attributes.attachment_link.title
זאב ז'בוטינסקי "מנהיג, סופר ומשורר"

# data[].attributes.attachment_link.description
זאב ז'בוטינסקי "מנהיג, סופר ומשורר", סרטון קצר על חייו.

# data[].attributes.headline
מנחם בגין - אביב

# data[].attributes.body
מנחם בגין - אביב

# data[].attributes.attachment_link.title
אביב מנחם בגין

# data[].attributes.headline
אדמונד רושלד

# data[].attributes.subject
אדמונד רושלד

# data[].attributes.body
אלעד ירין

# data[].attributes.headline
מנחם בגין-אביב

# data[].attributes.subject
מנחם בגין-אביב

# data[].attributes.body
מנחם בגין
היה ראש הממשלההשישי של מדינת ישראל, יו"ר תנועת החרות ומפלגת הליכוד, שר בממשלות ישראל, מפקד האצ"ל בתקופת המאבק במנדט הבריטי, חותם הסכם השלום בין ישראל למצרים, וחתן פרס נובל לשלום לשנת 1978.

בגין החל את דרכו הפוליטית כמנהיג ציוני בתנועת בית"ר במזרח אירופה. במלחמת העולם השנייה נעצר על ידי המשטרה החשאית הסובייטית, הנ.ק.ו.ד. ונשלח לגולאג. לאחר שחרורו, יחד עם אזרחים פולנים נוספים, התגייס לצבא הפולני. בעת שירותו בצבא הפולני הגיע לארץ ישראל, יצר קשרים עם אצ"ל, והפך למפקד הארגון בסוף שנת 1943. בארבע השנים שבהן פיקד בגין על אצ"ל, ביצע הארגון קרוב ל-300 פעולות.

לאחר פירוק אצ"ל בקיץ 1948, הקים בגין את תנועת החרות ובמשך שנים כיהן כמנהיגה הבלתי מעורער. בגין התנגד בחריפות להסכם השילומים של ישראל עםגרמניה המערבית, ותמך בממשלה בעת מלחמות ישראל. לאחר עליית הליכוד לשלטון ב"מהפך" של 1977, חתם בגין כראש הממשלה על הסכם השלום עם מצריםוב-1982 יצא ל"מבצע שלום הגליל" שהתפתח למלחמת לבנון הראשונה. ב-1983 התפטר בגין מתפקידו והסתגר בביתו. הוא סירב לפרט את המניעים שגרמו לו לפרוש.

# data[].attributes.headline
חיים עזריאל ויצמן- ב

# data[].attributes.body
חיים עזריאל ויצמן- ביוגרפיה קצרה
חיים עזריאל ויצמן היה הנשיא הראשון של ישראל
הוא נולד בתאריך: 27 בנובמבר 1874
הוא נפתר בתאריך:9 בנובמבר 1952
הוא נולד בבלארוס
כמנהיג הוא עשה:
-חיים ויצמן זכה לרווחה כלכלית בזכות המצאותיו המדעיות
-
בגן ביתו שברחובות  הוקם  מכון ויצמן למדע הקרוי על שמו.

מהנדס אלקטרוניקה, טייס בחיל האוויר המלכותי בדרגת סרן, נעלם עם מטוסו בפברואר 1942. בנו של בנימין, דוד, חי בבריטניה. עזר ויצמן, בנו של אחיו, יחיאל, היה נשיאהּ השביעי של מדינת ישראל.

על שמו של חיים ויצמן רחובות רבים בישראל, וכן המושב גן חיים וכפר הנוער החקלאי אשל הנשיא.

פרס ויצמן למחקרים במדעים מדויקים ע"ש פרופ' חיים ויצמן מוענק מטעם עיריית תל אביב-יפו למחקרים מקוריים במדעים מדויקים.

# data[].attributes.headline
יאנוש קורצק-נאור ילמן ועדן בן דוד

# data[].attributes.subject
יאנוש קורצק-נאור ילמן ועדן בן דוד

# data[].attributes.headline
אנה פראנק-לאנה כץ

# data[].attributes.subject
אנה פראנק-לאנה כץ

# data[].attributes.body
ביולי 1942 נכנסה אנה עם הוריה אדית ואוטו פרנק ואחותה מרגוט, שהתגוררו באמסטרדם, למחבוא מאימת הנאצים. ב-4 באוגוסט 1944 נחשף המחבוא, ובני משפחת פרנק הועברו על ידי הנאצים למחנה המעבר המשטרתי ליהודים וֶסְטֶרְבּוֹרְק, וממנו הועברו כעבור חודש למחנה ההשמדה אושוויץ. ב-28 באוקטובר 1944 הועברו אנה ואחותה מרגוט למחנה הריכוז ברגן בלזן, שם נפטרו שתיהן מטיפוס הבהרות

# data[].attributes.attachment_link.title
בלהבלהבלהבלנ

# data[].attributes.headline
זאב ז'בוטינסקי

# data[].attributes.subject
זאב ז'בוטינסקי

# data[].attributes.body
ליאל ושירה
זאב ולדימיר ז'בוטינסקי נולד בעיר אודסה, בתחום המושב של האימפריה הרוסית (בדרום אוקראינה) ביום י"ב בחשון תרמ"א, 18 באוקטובר 1880. אמו, חוה לבית ז"ק, הייתה נצר לרבי יעקב קראנץ, המגיד מדובנא, ובת למשפחה אמידה. אביו, יבגני (יונה בן צבי), היה סוחר. מהמעט שזכר ז'בוטינסקי על אודותיו, ידע כי אביו נולד בעיר ניקופול (Ни́кополь) שעל נהר הדנייפר, וכי עסק במסחר בתבואות. כשהיה ז'בוטינסקי בן חמש חלה אביו, ואמו לקחה את משפחתה לגרמניה כדי לטפל במחלת האב. כעבור שנה נפטר האב, והמשפחה נותרה ללא ממון. אמו של ז'בוטינסקי חזרה עמו ועם אחותו הבכורה תמר לאודסה. בהשכלתה ובעצמאותה בניהול המשפחה שנקלעה לקשיים, אמו טבעה בו חותם.

בגיל שבע שלחה אותו אמו ללימודים בגימנסיה. בשל היותו יהודי, לא קל היה לו להתקבל ללימודים עקב חוקים מגבילים. בגיל שמונה לימד אותו הסופר יהושע חנא רבניצקי עברית. כבר בגיל צעיר נמשך אל השירה, הספרות ולימודי השפות. הוא קרא רבות ספרות רוסית ועולמית מתורגמת, וכתב שירים לעיתון התלמידים. כבר כתלמיד בית-ספר שלט בשפות יידיש, אנגלית, גרמנית וצרפתית. גם איטלקית, לטינית, יוונית ואספרנטו — השפה הבינלאומית, שכתב בה שירים בנעוריו — לא היו זרות לו. את רוב השכלתו זו רכש עצמאית. היו אהובים עליו במיוחד שייקספיר, פושקין ולרמונטוב. אודסה הייתה באותה תקופה עיר מאוד מגוונת באוכלוסייתה וישבו בה בני לאומים רבים - יהודים, יוונים, טורקים, רוסים, אוקראינים וסוחרים ממערב אירופה.

# data[].attributes.attachment_link.title
ליאל ושירה זאב נענימר

# data[].attributes.headline
הנריטה סולד-טום מסינגר

# data[].attributes.subject
הנריטה סולד-טום מסינגר

# data[].attributes.body
הנרייטה סאלְד (קרי: "סוֹלד"; בכתיב לועזי: Henrietta Szold; 21 בדצמבר 1860, בולטימור -  13 בפברואר  1945, ירושלים), פעילת ציבור ומחנכת שהקדישה את חייה ופועלה לרעיון הציוני ולעם היהודי. פעלה רבות בתחומים שונים ומגוונים כגון סיוע לפליטים ולפליטות יהודים בארצות הברית, בשדות החינוך וההוראה, העבודה הסוציאלית והבריאות, בהקמת ארגון "הדסה" ובהובלת "עליית הנוער". ייסדה, מימנה וניהלה מוסדות וגופים שונים למען הילד והנוער בארץ ישראל.

# data[].attributes.headline
שימעון פרס-ניקה

# data[].attributes.subject
שימעון פרס-ניקה

# data[].attributes.body
שמעון פרס (2 באוגוסט 1923[1][2], כ' באב ה'תרפ"ג – 28 בספטמבר 2016, כ"ה באלול ה'תשע"ו) היה פוליטיקאי ואיש ציבור ישראלי. כיהן כנשיאהּ התשיעי של מדינת ישראל, בשנים 2007–2014, וכראש ממשלת ישראל בשנים 1984–1986, וכן במשך כשבעה חודשים לאחר רצח רבין, בשנים 1995–1996. במשך כחמישה עשורים שימש חבר הכנסת ובחלקם היה שר בממשלות ישראל בתפקידים בכירים.

מגיל צעיר היה מעורב בעשייה ביטחונית וציבורית בישראל. בגיל 29 מונה למנכ"ל משרד הביטחון. נמנה עם מקימי הקריה למחקר גרעיני בדימונה והתעשייה האווירית.

בשנת 1959 נבחר לראשונה לכנסת הרביעית מטעם מפלגת מפא"י, ומאז שירת בה כחבר הכנסת, שר במשרדים שונים בממשלות ישראל, ובאופוזיציה, במשך 48 שנים רצופות, למעט מספר חודשים – יותר מכל חבר כנסת אחר, עד שנבחר לנשיא ב-2007. כיהן כיושב ראש מפלגת העבודה לזמן הממושך ביותר, במשך כ--15 שנים: מ-1977 עד ל-1992.

פעמיים כיהן בתפקיד ראש הממשלה:

ממשלת ישראל העשרים ואחת בין השנים 1984 ו-1986, לאחר שתוצאות הבחירות לכנסת האחת עשרה לא הצליחו להביא להכרעה בין המערך שבראשו עמד, ובין הליכוד שבראשו עמד יצחק שמיר; שתי המפלגות החליטו לקיים "הסכם רוטציה", שלפיו ישמש כל אחד מן המנהיגים שנתיים בתפקיד ראש ממשלת אחדות, כאשר פרס יהיה הראשון.

ממשלת ישראל העשרים ושש בין נובמבר 1995, לאחר רצח יצחק רבין, ועד למאי 1996, אז החליפו בתפקיד בנימין נתניהו בעקבות ניצחונו על פרס בבחירות לכנסת הארבע עשרה ולראשות הממשלה.

פרס היה שר החוץ בממשלתו השנייה של יצחק רבין (1995-1992), והיה בין המובילים של תהליך אוסלו, סדרת מגעים בין מדינת ישראל ואש"ף, אשר הביאו להסכמות שניתן להן תוקף עם החתימה הפומבית על הסכמי אוסלו. על תהליך זה הוענק לו, ליצחק רבין וליאסר ערפאת פרס נובל לשלום לשנת 1994.

# data[].attributes.headline
יצחק רבין-איתן ובן

# data[].attributes.subject
יצחק רבין-איתן ובן

# data[].attributes.body
יצחק רבין נולד בירושלים. הוריו, רוזה כהן ונחמיה רבין, היו מחלוצי העלייה השלישית וחברי מפלגת אחדות העבודה.

הוא  נולד ב 1 במרץ 1922

אמו של רבין, רוזה כהן (שכונתה "רוזה האדומה"), נולדה לבית כהן בשנת 1890 במוהילב שבבלארוס. אביה, יצחק, היה רב ואיש חב"ד שהתנגד לציונות, אך רוזה ביקשה ללמוד לימודים כלליים, ולמדה בנעוריה בגימנסיה הנוצרית לבנות בהומל. מגיל צעיר נמשכה אחר חוגים מהפכניים והייתה פעילה חברתית ופוליטית. בשנת1919 עלתה לארץ ישראל כנוסעת סמויה בספינה "רוסלאן", הנחשבת למבשרת העלייה השלישית. תחילה התיישבה במושבה כנרת ולאחר מכן עקרה לירושלים, שבה הכירה את נחמיה רבין, והשניים נישאו בשנת 1921. יצחק רבין קרוי על שם סבו, יצחק כהן. דרך אמו קשור יצחק רבין בקשרי משפחה גם לדוד הכהן(בן-דודה של אמו), ומכאן למשפחות רופין, סוקניק (ידין), ידלין ואחרים.

# data[].attributes.headline
בינימין נתניהו-מעיין

# data[].attributes.subject
בינימין נתניהו-מעיין

# data[].attributes.body
נולד ב-21 באוקטובר 1949, כ"ח בתשרי ה'תש"י) הוא ראש ממשלת ישראל הנוכחי. הוא כיהן כראש ממשלהבמשך שתי תקופות: הראשונה, בראשות ממשלת ישראל העשרים ושבע, בשנים 1999-1996, והשנייה, שהחלה ב-2009 בראשות ממשלת ישראל השלושים ושתיים ונמשכת עד היום. כיהן בממשלות ישראל גם כשר האוצר וכשר החוץ, וכן כראש האופוזיציה. מדצמבר 2005 משמש כיושב ראש מפלגת הליכוד, לאחר ששימש בתפקיד גם בין השנים 1993 - 1999. תפקידו הדיפלומטי הבכיר הראשון בשירות המדינה היה שגריר ישראל באו"ם

# data[].attributes.headline
לירז - חיים עזריאל ויצמן

# data[].attributes.subject
לירז - חיים עזריאל ויצמן

# data[].attributes.headline
איינשטיין נולד בעיר אולם שבבאדן-וירטמברג שבקיסרות הגרמנית ב-14 במרץ 1879, למשפחה יהודית – פאולינה לבית קוך והרמן, בעל מפעל אלקטרוכימי קטן שכשל בעסקיו. בגיל חמש חלה, וכדי לשמח את לבו התקין עבורו אביו מצפן פשוט. כבר אז, כך סיפר כעבור שנים, החל לחקור את צפונות חוקי הטבע. בסתיו של 1885, החל ללמוד בבית ספר עממי קתולי, כילד יהודי יחיד בכיתתו, והחל גם ללמוד לנגן בכינור. במקביל הוא קיבל חינוך יהודי בביתו, ובתקופה מסוימת נמשך לעולם הדת במידה כזאת שהיה מתפלל בסתר, מחבר מנגינות לכבוד האלוהים ואף שמר כמה מצוות.[1][2] ואולם מגיל 12, בעקבות קריאה בספרי מדע פופולריים, איבד את אמונתו בסיפורי התנ"ך, והחליף אותה בחשיבה חופשית וביקורתית, תוך חשדנות ובוז כלפי כל סוג של סמכות.[3]שישה שבועות לאחר לידתו, עברה משפחתו להתגורר במינכן שבבוואריה בשל עסקיו של האב.[4] בגימנסיה הצטיין בלימודי המתמטיקה והפיזיקה אך לא התעלה בלימודיו האחרים משום שכפו עליו לדקדק במקצועות בשיטות שלא היו לרוחו, ובפרט בלטינית. מורהו ללטינית התנבא ש"צמח זה לעולם לא יעשה קמח". לימים יספר איינשטיין, שהיה זה נס של ממש שמשטר החינוך הקפדני לא הצליח לעקור את סקרנותו.[5] בשנת 1895 עקרה המשפחה למילאנו. לאחר שהות קצרה באיטליה, עבר לשווייץ כדי ללמוד בבית הספר הקנטונלי שבאראו, וסיים את לימודיו במכון הטכנולוגי של ציריך (1896–1900). אחד ממרציו, הרמן מינקובסקי, שסלד מאדישותו המופגנת של איינשטיין, כינהו "כלב עצלן" (לימים חזר בו והיה מתומכי רעיון תורת היחסות בראשיתה). איינשטיין היה מחוסר עבודה קבועה, ולמחייתו התפרנס ממתן שיעורים במתמטיקה ובפיזיקה. באותה תקופה חש איינשטיין שנכשל, עד שכתב בדכדוך "אני מהווה רק נטל על בני משפחתי... בוודאי מוטב היה אלמלא נולדתי". ב-1896 וויתר על האזרחות הגרמנית שלו בשל תיעובו את המנטליות המיליטריסטית הגרמנית ונותר חסר אזרחות במשך חמש שנים.[6] לאחר קבלת אזרחות שווייצרית ב-1901, עבד איינשטיין במשרד הפטנטים הממשלתי בברן משנת 1902 ועד 1908. בשנת 1906 הוא קיבל את תואר הדוקטור שלו מאוניברסיטת ציריך, והועלה לדרגת מומחה טכני מדרגה שנייה במשרד הפטנטים. ב-1909 התמודד על משרת פרופסור לפיזיקה באוניברסיטה מול ידידו פרידריך אדלר (שיתנקש שבע שנים לאחר מכן בחיי ראש ממשלת אוסטריה) שזכה במשרה, אולם ויתר עליה לאיינשטיין.

# data[].attributes.subject
איינשטיין נולד בעיר אולם שבבאדן-וירטמברג שבקיסרות הגרמנית ב-14 במרץ 1879, למשפחה יהודית – פאולינה לבית קוך והרמן, בעל מפעל אלקטרוכימי קטן שכשל בעסקיו. בגיל חמש חלה, וכדי לשמח את לבו התקין עבורו אביו מצפן פשוט. כבר אז, כך סיפר כעבור שנים, החל לחקור את צפונות חוקי הטבע. בסתיו של 1885, החל ללמוד בבית ספר עממי קתולי, כילד יהודי יחיד בכיתתו, והחל גם ללמוד לנגן בכינור. במקביל הוא קיבל חינוך יהודי בביתו, ובתקופה מסוימת נמשך לעולם הדת במידה כזאת שהיה מתפלל בסתר, מחבר מנגינות לכבוד האלוהים ואף שמר כמה מצוות.[1][2] ואולם מגיל 12, בעקבות קריאה בספרי מדע פופולריים, איבד את אמונתו בסיפורי התנ"ך, והחליף אותה בחשיבה חופשית וביקורתית, תוך חשדנות ובוז כלפי כל סוג של סמכות.[3]שישה שבועות לאחר לידתו, עברה משפחתו להתגורר במינכן שבבוואריה בשל עסקיו של האב.[4] בגימנסיה הצטיין בלימודי המתמטיקה והפיזיקה אך לא התעלה בלימודיו האחרים משום שכפו עליו לדקדק במקצועות בשיטות שלא היו לרוחו, ובפרט בלטינית. מורהו ללטינית התנבא ש"צמח זה לעולם לא יעשה קמח". לימים יספר איינשטיין, שהיה זה נס של ממש שמשטר החינוך הקפדני לא הצליח לעקור את סקרנותו.[5] בשנת 1895 עקרה המשפחה למילאנו. לאחר שהות קצרה באיטליה, עבר לשווייץ כדי ללמוד בבית הספר הקנטונלי שבאראו, וסיים את לימודיו במכון הטכנולוגי של ציריך (1896–1900). אחד ממרציו, הרמן מינקובסקי, שסלד מאדישותו המופגנת של איינשטיין, כינהו "כלב עצלן" (לימים חזר בו והיה מתומכי רעיון תורת היחסות בראשיתה). איינשטיין היה מחוסר עבודה קבועה, ולמחייתו התפרנס ממתן שיעורים במתמטיקה ובפיזיקה. באותה תקופה חש איינשטיין שנכשל, עד שכתב בדכדוך "אני מהווה רק נטל על בני משפחתי... בוודאי מוטב היה אלמלא נולדתי". ב-1896 וויתר על האזרחות הגרמנית שלו בשל תיעובו את המנטליות המיליטריסטית הגרמנית ונותר חסר אזרחות במשך חמש שנים.[6] לאחר קבלת אזרחות שווייצרית ב-1901, עבד איינשטיין במשרד הפטנטים הממשלתי בברן משנת 1902 ועד 1908. בשנת 1906 הוא קיבל את תואר הדוקטור שלו מאוניברסיטת ציריך, והועלה לדרגת מומחה טכני מדרגה שנייה במשרד הפטנטים. ב-1909 התמודד על משרת פרופסור לפיזיקה באוניברסיטה מול ידידו פרידריך אדלר (שיתנקש שבע שנים לאחר מכן בחיי ראש ממשלת אוסטריה) שזכה במשרה, אולם ויתר עליה לאיינשטיין.

# data[].attributes.headline
דוד בן גוריון - אדם 

# data[].attributes.body
דוד בן גוריון - אדם וניתאי

# data[].attributes.headline
תלמידים יקרים,

# data[].attributes.subject
תלמידים יקרים,

# data[].attributes.body
בחרו מנהיג והוסיפו פתק
1.רשמו את שם המנהיג
2.רשמו פסקה המציגה את המנהיג ואת מנהיגותו.
3.הוסיפו תמונה של המנהיג