# data[].attributes.headline
Георги Стойков Раковски

# data[].attributes.subject
Георги Стойков Раковски

# data[].attributes.body
По рождение - Съби Стойков Попович. Идеологът на българската национална революция е роден в Котел на 14 април 1821 г. Учи в местното училище, а след това в Карлово и Цариград. Целият му живот е подчинен на една идея – освобождението на поробена България.

# data[].attributes.headline
Април 1842 г. – Втори браилски бунт

# data[].attributes.subject
Април 1842 г. – Втори браилски бунт

# data[].attributes.body
След неуспеха на Първия браилски бунт и подходящата външнополитическа обстановка, Георги Раковски започва подготовка за втори бунт. От гръцка страна организатор е Ставрос Георгиу. След неуспеха му Раковски се укрива, но разбирайки, че са арестувани невинни, решава да се предаде.

С идването си в Браила, Раковски получава гръцки паспорт под името Георги Македон.

На 14 юли 1842 г. присъдата е потвърдена, но осъдените са предадени на гръцкото консулство в Букурещ. Гръцкият министър в Цариград снабдява Раковски с пари и го изпраща в Марсилия, Франция

# data[].attributes.headline
По-късно бива освободен и известно време живее в Турция, където се занимава с търговия. В навечерието на Кримската война създава "тайни общества", които да му помогнат с настъплението на руската армия в България, но неуспешно.

# data[].attributes.subject
По-късно бива освободен и известно време живее в Турция, където се занимава с търговия. В навечерието на Кримската война създава "тайни общества", които да му помогнат с настъплението на руската армия в България, но неуспешно.

# data[].attributes.headline
След руския крах в Кримската война Раковски се установява в Нови Сад на територията на Австрийската империя. Именно там той започва да издава първия си вестник „Българска дневница". През 1857 г. е отпечетана и поемата му „Горски пътник", в която българският революционер излага обширно вижданията си за освобождението на българите. Скоро обаче, по настояване на Високата порта, австрийските власти преустановяват издаването на „Българска дневница" и затова Раковски през 1858 г. пристига в Одеса.

# data[].attributes.subject
След руския крах в Кримската война Раковски се установява в Нови Сад на територията на Австрийската империя. Именно там той започва да издава първия си вестник „Българска дневница". През 1857 г. е отпечетана и поемата му „Горски пътник", в която българският революционер излага обширно вижданията си за освобождението на българите. Скоро обаче, по настояване на Високата порта, австрийските власти преустановяват издаването на „Българска дневница" и затова Раковски през 1858 г. пристига в Одеса.

# data[].attributes.headline
26 юни 1857 г. – издаване на в. „Българска дневница”. 

# data[].attributes.subject
26 юни 1857 г. – издаване на в. „Българска дневница”. 

# data[].attributes.headline
1857 г. - "Горски пътник"

# data[].attributes.subject
1857 г. - "Горски пътник"

# data[].attributes.headline
1860г. – издаване на „Дунавски лебед”

# data[].attributes.subject
1860г. – издаване на „Дунавски лебед”

# data[].attributes.headline
Там той получава подкр

# data[].attributes.body
Там той получава подкрепа от голямата група български емигранти. Най-важното от престоя на Раковски в Одеса обаче е изготвянето на първия план за освобождение на България. През лятото на 1858 г. той разработва цялостна програма, обхващаща главните насоки на организацията и провеждането на самото въстание. Според „Одеския план" организацията се ръководи от върховен орган, наречен Тайна канцелария, като трябва да се предизвика всенародно въстание по българските земи, съчетано с военна подкрепа от останалите балкански народи.

# data[].attributes.headline
Идейното израстване на

# data[].attributes.body
Идейното израстване на Раковски намерило отражение в изработения към края на 1861 г. в Белград нов План за освобождение. В началото изтъква, че “народния дух” навсякъде е подготвен за въстание против турците. Купували се оръжие и барут, в много селища били съставени тайни комитети, които разпространявали сред хората идеята за въстание.

За пръв път тук била доказана необходимостта от изграждането на въстанически сили, които се разделяли на вътрешни и външни.

# data[].attributes.headline
Първата българска легия

# data[].attributes.subject
Първата българска легия

# data[].attributes.body
е военен отряд, сформиран в Белград от български доброволци по време на сръбско-турския конфликт от 1862 година.

Според замисъла на своя организатор Георги Раковски, отрядът трябва да вдигне на въстание българите

в Османската империя. На практика легията участва в боевете за Белградската крепост, но никога не навлиза в османска територия.

След тримесечно съществуване, тя е разпусната още през септември същата година от сръбското правителство под

натиска на Великите сили.

# data[].attributes.body
През 1863 г. Раковски осъществява дипломатическа мисия в Гърция и Черна гора. По-късно се установява в Букурещ, като постепенно у него се формира убеждението, че българите трябва да разчитат само на собствените си сили. Тези идеи намират израз в неговия последен план, разработен в края на 1866г. - „Привременен закон за народните горски чети през 1867 лето". По същество „Привременният закон" е най-завършената обосновка на четничеството в българското националноосвободително движение.

# data[].attributes.headline
В началото на 1867 г. 

# data[].attributes.body
В началото на 1867 г. Върховното началство се учредява, но безпаричието пречи на изграждането на четническата армия. Затова Панайот Хитов и Филип Toтю - най-близките съмишленици на Раковски, се договарят с Добродетелната дружина да подготвят две чети.

Замисълът остава неизпълнен.

# data[].attributes.headline
Георги Раковски се разболява и умира на 9 октомври 1867 г. 

# data[].attributes.subject
Георги Раковски се разболява и умира на 9 октомври 1867 г. 