# data[].attributes.attachment_link.title
Дитячий садок онлайн НУМО

# data[].attributes.attachment_link.description
Дитячий садок онлайн НУМО – дивись онлайн на Мегого. ЮНІСЕФ разом із Міністерством освіти й науки України запустили дитячий онлайн-садок НУМО з розвивальними відео заняттями для дітей 3–6 років. Проєкт покликаний допомогти батькам зайняти дитину пізнавальними активностями, і тим самим відволікти діт…

# data[].attributes.attachment_link.description
САЙТ ДЛЯ БАТЬКІВ ТА ВЧИТЕЛІВ. Ідеї для занять з дітьми!

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
РОЗШУКАНА КАЗКА
Відвідувачам сайту "Весела абетка" з нагоди його першого десятиріччя

Розкажу вам, малята мої,
А ви будьте уважні, будь ласка:
Там, де листям тріпочуть гаї,
Хтось розшукував сонячну казку.
Хтозна-хто там ходив у гаю,
Кажуть, ніби казкар. І питав він
Про нечувану казку свою,
Що десь ходить-блукає світами.
Він казав, що її розшукать
Може той, хто всі літери знає.
А як знайде, казав той казкар,
Всі багатства, що є, він пізнає.
Аж до Чорного моря добрів,
І ту казку знайшов - в Інтернеті.
Хто уважний був, той зрозумів,
Що знайшов він "Веселу абетку".
І з тих пір - вже десяточок літ -
Він до себе збирає маляток.
І скарбів, що не бачив ще світ,
Всяк там може собі відшукати.
Як в комору плоди садівник
Чи у вулик медок несе бджілка,
Так збира все казкар-чарівник -
Аж душа виграє, як сопілка.
Рідне слово, як з маминих вуст.
З ним ми світ відкриваємо легко.
Дивну казку ту сонячну звуть,
Як дитинство - "Весела абетка".
В ній скарби всі для вас, малюки!
Тут багатства і справді казкові.
Світ пізнання - безмежний такий.
І відкритий для вас він - з любов'ю.

Щиро Ваш - Іван ЛЕВЧЕНКО
- з найсердечнішими побажаннями добра і розкоші спілкування на сайті "Весела абетка" любим юним українцям, сущим у всіх світах, яких об'єднав цей унікальний інформаційний україномовний ресурс на потужному порталі "Українське життя в Севастополі". Будьмо допитливими, мої дорогі друзі! Тримаймося надійно свого курсу - на "Веселу абетку", цього чистого джерела знань, невичерпних скарбів духовної спадщини рідного народу. Хай вам щастить, малята, у гартуванні вашої мудрості! Доземно вклоняюсь творцям web-сайту і вірю в його перспективу, що незаперечно підтверджено першими десятьма роками невтомної творчої діяльності. Велика і вдячна справа - працювати на завтрашній день любої нашому серцю України.
м. Київ

Валентина ЛОПАТЮК, методист Севастопольського інституту післядипломної освіти
"ВЕСЕЛА АБЕТКА" - НЕЗВИЧАЙНЕ ДИВО В УКРАЇНСЬКОМУ ІНТЕРНЕТІ! ...втішно й радісно на душі від того, що невеличка справа, розпочата в липні 2002 року, виявилася такою конструктивною, конкретизованою і корисною для розбудови молодої України...

Віталіна КИЗИЛОВА, кандидат філологічних наук, доцент м. Луганськ
З ЮВІЛЕЄМ, "ВЕСЕЛА АБЕТКО"! Зібраний і систематизований матеріал не лише дуже цікавий дітям, а й вельми потрібний учителям, студентам, викладачам вищих навчальних закладів.

Наталка ПОКЛАД "ЯК НЕ Я, ТОДІ ХТО? НЕ ТЕПЕР, ТО КОЛИ?" Абсолютно усвідомлюю, яка це гігантська, кропітка і системна праця - віднайти потрібні матеріали, упорядкувати і розмістити їх, відповісти на листи відвідувачів, прокоментувати інформацію... Ця праця скромного й невтомного добродія Владзімірського заслуговує на нашу щиру подяку, і не тільки.

Якось, на автобусній зупинці почув, як маленький севастополець говорив до своєї мами: "А знаешь, как будет "спасибо" по-украински? ДЯКУЮ!" На мою радість, хлопчик правильно зробив наголос у всіх словах і в оченятах його була невимовна радість, що він знає щось таке, чого не знає мама.

Наші діти - майбутні громадяни України. Діти і онуки української діаспори - теж українці. Всі ми плекаємо надію, що жити їм буде краще, що вони будуть розумнішими за нас і все робимо задля того. І наша рідна мова просто мусить їм давати все, чого вони забажають знати, а держава, нарешті організувавши підтримку формально державної мови - надати щонайкращі умови для отримання знань і та можливості творчості українською мовою. Принаймні, зараз надія на захист духовних святинь після великого народного піднесення та виборів нового Президента України зміцнилась.

Дуже розчаровуюсь, коли бачу безплідне спілкування дітей з комп'ютерами - ігри в першу чергу розвивають пальці, автоматизм дій, шкодять очам. Ця шкода дитячому здоров'ю - незаперечна і на батьках лежить велика відповідальність. Не забуваймо про це!

На нашому сайті - знову велике поповнення. Окрім великої кількості нових матеріалів я подав ще близько 700 відгадок до загадок - сподіваюсь, це дуже потішить тих, хто не відгадав їх. Поповнення кращими зразками творчості для дітей триває постійно і досить часто. Сюрпризом і подарунком є також гра on-line

Велика подяка авторам, які самостійно надіслали в електронному вигляді свою творчість. Така ж подяка тим авторам, які не відмовили у наданні можливості ознайомитись із їхніми кращими творами всім, хто цього захоче. Сайт "Весела Абетка" в Мережі від 13 липня 2002 року і виріс стократно, але досконалості і творчості немає меж, тому буду радий сам і потішу всіх дбайливих батьків і дітей, коли Ви надішлете щось своє чи скановане. Пишіть в гостьовій і надсилайте на e-mail. Після перечитування гостьової книги та Ваших листів відчуваю себе людиною, яка робить потрібну роботу.

народні та сучасні свята: традиції, значення, обрядовість Оксана РАДУШИНСЬКА
НАМИСТО УКРАЇНСЬКИХ СВЯТ

Для дітей 5-10 років

Веселий подарунок зробив юним українцям і україночкам письменник
Олександр Виженко. Читайте його дитячі жартівливі вірші
у збірці ЖИВИЦЯ-ЧУДОВИЦЯ i ЛЕГЕНДИ ТА КАЗКИ ХОРТИЦІ

Творчий дарунок після перегляду розділу "Абетки" нове!

" Переглянути у вигляді флеш-альбому Абетку" Олексія КОНОНЕНКА,
яку створив Валентин ІВАНОВ

Валерій ШЕВЧУК "ІЗ ВЕРШИН ТА НИЗИН"
Подібного видання не було на Україні - це перша спроба у художній формі через короткі фактологічні оповіді відтворити в загальних рисах літературний процес упродовж його тисячолітньої історії - до революції 1917 р. Видання рекомендується для вчителів, учнів шкіл, ліцеїв і гімназій. Воно буде цікавим і дітям, і дорослим.

В розділі "Читанка" щойно розміщено багато матеріалів з народознавства.

Дякую поетесі Оксані КРОТЮК за надіслані вірші НАЙКРАЩА ЗЕМЛЯ

Є немало звукових версій казок у виконанні Віталія МАТВІЄНКА,
записаних в телерадіокомпанії "Бриз" ВМС ЗС України

ЧИТАЙТЕ Історії в обробці Галини Манів УКРАЇНСЬКІ ІКОНИ
Пам'ятка для батьків: „Діти, Інтернет, Мобільний зв'язок" Відкрите звернення
Національної експертної комісії з питань захисту суспільної моралі
до громадськості про шкоду мобільного контенту Результати експрес-турніру "Ой, яка чудова українська мова! - 2013",
присвяченого Дню української писемності і мови
Висловлюю щиру подяку п. доктору Марії Фішер-Слиж та п. Лесі Храпливій-Щур за розуміння необхідності розвою національного життя і в Мережі та підтримку.

Сайт з'явився у Мережі 13 липня 2002 року

Вакансії для вчителів початкових класів можна знайти на Jooble
Хто хоче розмістити наш банер

код його - <a href="http://abetka.ukrlife.org/" target="_blank"> <img src="http://abetka.ukrlife.org/bnr.gif" border=0 height=31 width=88 alt="&quot;Весела Абетка&quot; - Для дітей України"></a>

А хто захоче встановити на робочий стіл комп'ютера наші шпалери від "Веселої Абетки" - прошу. Вибирайте на розмір свого екрану.

[ 1500х1125 ] [ 1280х960 ] [ 1024х768 ] [ 800х600 ] [ 1280х1024 ]

# data[].attributes.attachment_link.keywords[]
весела абетка

# data[].attributes.attachment_link.keywords[]
народознавство

# data[].attributes.attachment_link.keywords[]
цікаво знати

# data[].attributes.attachment_link.keywords[]
культура поведінки

# data[].attributes.attachment_link.keywords[]
українські свята

# data[].attributes.attachment_link.keywords[]
владзімірський

# data[].attributes.attachment_link.keywords[]
український севастополь

# data[].attributes.attachment_link.keywords[]
леся українка

# data[].attributes.attachment_link.keywords[]
івана купала

# data[].attributes.attachment_link.keywords[]
вірші про україну

# data[].attributes.attachment_link.title
Весела Абетка. Вступне слово - 2. Все найкраще - для дітей, батьків, педагогів, вчителів, виховників, пластунів, філологів України

# data[].attributes.attachment_link.description
РОЗШУКАНА КАЗКА Відвідувачам сайту "Весела абетка" з нагоди його першого десятиріччя Розкажу вам, малята мої, А ви будьте уважні, будь ласка: Там, де листям тріпочуть гаї, Хтось розшукував сонячну казку. Хтозна-хто там ходив у гаю, Кажуть, ніби казкар. І питав він Про нечувану казку свою, Що десь ходить-блукає світами.

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Перемога неминуча! Настане мир. Все буде Україна!

Залиште адресу своєї електронної пошти, і ми повідомимо вас, коли на сайті з'являться нові публікації та електронні додатки для завантаження.

# data[].attributes.attachment_link.title
Новини журналу "Дошкільне виховання" | Дошкільне виховання - науково-методичний журнал

# data[].attributes.attachment_link.description
Перемога неминуча! Настане мир. Все буде Україна! Залиште адресу своєї електронної пошти, і ми повідомимо вас, коли на сайті з'являться нові публікації та електронні додатки для завантаження.

# data[].attributes.attachment_link.description
Дитячі аудіоказки, що навчають бути добрими та чесними 💜

# data[].attributes.attachment_link.embed_code
View this post on Instagram

A post shared by АБУК. АУДІОКНИГИ УКРАЇНСЬКОЮ 🇺🇦 (@abuk.ua)

# data[].attributes.attachment_link.title
Аудиосказки ✨

# data[].attributes.attachment_link.description
You can view and join @kazky_ukr right away.

# data[].attributes.attachment_link.authors[].name
✨Павлуша і Ява 🇺🇦

# data[].attributes.attachment_link.title
✨Павлуша і Ява 🇺🇦

# data[].attributes.attachment_link.description
Слава Україні,✨	Маленькі Великі Українці 🇺🇦 - Якщо бажаєте долучитися до запису казочок/ колискових тощо - pavlushaiyava@gmail.com	- Якщо маєте бажання долучитися до волонтерського фонду, будь ласка, переходьте сюди - https://t.me/marynavalentyna

# data[].attributes.attachment_link.title
У Viber-спільноті "Школа_інфо" щодня публікуватимуть цікаві завдання для учнів 1-4 класів | Нова українська школа

# data[].attributes.attachment_link.description
Про це йдеться в повідомленні Viber-спільноти. "В онлайн-школі щодня публікуватимуть завдання для учнів 1-4 класів, аби вимушені "канікули" не заважили розвитку та здобуттю освіти", - пишуть організатори. До того ж наступного тижня планують запустити завдання для учнів 5-6 класів. Навчальний план містить завдання з англійської мови, математики, логіки, грамоти, науки, читання, фізкультури.

# data[].attributes.attachment_link.title
Як допомагати дітям у замкненому просторі

# data[].attributes.attachment_link.description
Хороша книжка й читання вголос добрих історій допоможе зараз супроводжувати втомлених – малих і великих.

# data[].attributes.attachment_link.title
4 клас: Всеукраїнська школа онлайн

# data[].attributes.attachment_link.description
Share your videos with friends, family, and the world

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
3 клас: Всеукраїнська школа онлайн - YouTube

# data[].attributes.attachment_link.title
3 клас: Всеукраїнська школа онлайн

# data[].attributes.attachment_link.description
Share your videos with friends, family, and the world

# data[].attributes.attachment_link.title
2 клас: Всеукраїнська школа онлайн - YouTube

# data[].attributes.attachment_link.description
2 клас. Математика. Геометричні фігури. Коло, круг. Кут, многокутники (Тиж.5:ЧТ)

# data[].attributes.attachment_link.title
1 клас: Всеукраїнська школа онлайн - YouTube

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Навчально-методичне забезпечення
для Нової української школи

# data[].attributes.attachment_link.title
Я досліджую світ. Українська мова та читання. Інформатика. Мистецтво. Матеріали для учня та вчителя

# data[].attributes.attachment_link.description
Е-підтримка підручників видавництва "Світич". Матеріали для учня та вчителя

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
З чого складається дистанційний урок у 1-2 класах і як до нього підготуватись? Як організувати цікаве навчання, яке не перевантажить дитину? Як зробити батьків своїми спільниками? Публікуємо конспект трансляції на сторінці "Нової української школи" з учителькою середньої школи №44 м.Кам'янське Дніпропетровської області та тренеркою НУШ Ольгою Букрєєвою.
З ЧИМ МИ ПІШЛИ НА КАРАНТИН

Ми виходили на карантин з певними результатами. Працюємо за освітньою програмою Шияна, а українська мова в нас в підручниках Большакової і Пристінської. Тому 12 березня в моєму класі вже читали всі. У першому семестрі ми приділяли більше уваги читанню, а писали елементи літер. Тож до карантину ми встигли вивчити всього 16 писемних літер. Також ми добре опрацювали додавання та віднімання в межах десяти, порівняння, розв'язання простих задач. Але багато матеріалу ще не встигли.

Зараз із 32-х дітей - 22 учні переглядають дистанційний урок без допомоги дорослих. Батьки вмикають і займаються своїми справами, допомагають із технічною підтримкою, але додатково не пояснюють. Як нам вдалося?
З ЧОГО МИ ПОЧИНАЛИ
Під час карантину через звичайну ГРВІ ми зробили тренування дистанційного навчання. Того карантину ніхто не чекав, ми пішли на нього повністю здоровим класом. Мені було шкода, що діти будуть просто сидіти 10 днів, а потім наздоганяти. Тому я звернулась до батьків, щоб спробувати з ними організувати дистанційне навчання. Тренування у нас було три дні, тому що карантин потім збігся з додатковими канікулами для першокласників.

11 березня, коли ввечері ми дізналися про оголошення карантину через коронавірус, ми з батьками домовились - проголосували і погодились - що продовжуємо вдома дистанційне навчання.

Мої діти носять до школи тільки підручник з української мови, решта зберігалися у класі. Коли розпочався карантин, батьки протягом дня позабирали всі зошити і підручники. Також я швиденько надрукувала додаткові матеріали.

Тоді я взяла паузу на день, щоб усе обміркувати. Сказала батькам, що ми почнемо навчатись завтра. Я, як вчителька, замислилась: що я маю за ті 3 дні тренування і що я б хотіла мати зараз, порівняно з лютим.

ЩО Я ЗМІНИЛА

Я зробила два висновки.

Перший - спочатку головне.

Такий вигляд мала сторінка мого блогу в лютому, де я пояснювала батькам, чому ми маємо дистанційно вчитися.

Тут моє звернення до батьків, в якому я прописую, що від них прошу: контролю, щоб дитина сиділа і займалась, допомоги. Зверніть увагу, я просила прочитати сторінку, допомогти з послідовністю виконання, прописати завдання в зошиті. Найважливіша річ, про яку я просила, - щоб батьки, які в душі не погоджуються, не казали про це дітям, щоб не було фраз: "Ми так не вчилися і все нормально".

Далі - розроблений урок.

Потім батьки пояснили мені, що не всі вони звернули увагу на мій вступ.

Тому в березні свої думки я написала в окремому пості. Це повідомлення я відправила батькам окремо з проханням уважно перечитати те, що стосується саме їх. Тобто, інформація для батьків зараз відділена від завдань для дітей.

Другий висновок - краще менше, але краще.

Порівняйте зараз дві сторінки блогу: які завдання були в лютому і якими вони стали в середині березня.

У лютому багато слів - моє звернення, мої запитання, які мали озвучити батьки. Іншим кольором була виділена інформація, яка стосувалась тільки батьків. Тобто, це був урок і для дітей, і для батьків.

На сторінці уроку в березні - одне-два речення, які тепер можуть прочитати самі діти. Я стала прописувати час на відпочинок. Дитина послідовно переходить від задання до відпочинку. Раніше я це не прописувала.

БАТЬКІВСЬКІ ЗБОРИ

У березні до нас прийшли канікули. Ми трохи перепочили і зібрались на батьківські збори. Я написала у Viber, як бачу дистанційне навчання надалі. Тоді вже стало зрозуміло, що карантин надовго. Так само було розуміння, що працювати так, як ми працювали (багато уроків з кількагодинним пошуком матеріалів в інтернеті), неможливо - це дуже важко і виснажує. Тож я чесно прописала, як бачу дистанційне навчання у квітні:

1. Я написала батькам таку фразу: "Допомагаючи іншим - допомагаєш собі".

2. Відверто сказала, що мені не вистачає дітей, зворотного зв'язку з ними, як під час уроку. Тому я була б дуже вдячна, якби батьки писали, як діти виконують завдання, і щоб якось підтримували.

3. Далі ми домовились - що залишити, а від чого позбутися за можливістю.
Про що домовились:
1. Ми залишили найголовніше - на щодня тільки українську мову, математику і англійську, коли з нами працює інший учитель. Завдання з "Я досліджую світ", музичного і образотворчого мистецтва домовились виконувати за потреби. Тому що в онлайн-режим перейшла не тільки школа, але й гуртки. У дитини однаково залишились якісь заняття, окрім навчання.

2. Ми прописали з батьками, щоб у кожного була можливість наздогнати - як у дітей, так і у дорослих.

3. Перше, що роблять батьки - це сідають і роблять із дітьми режим дня. Навіть якщо вони в душі не розуміють, навіщо він потрібен. Для чого? Щоб чітко прописати години навчання. Кожна родина має визначитись сама: це буде зранку, ввечері чи вдень, коли спить молодша дитина; чи, можливо, і зранку, і ввечері. Але дитина має бачити, що зараз вона повинна вчитись.

4. Ще я дуже хотіла, щоб батьки обміркували дві думки.

Перша - що ми, батьки, розуміємо, що під час карантину велика частина відповідальності за навчання та його організацію залежить від нас. Саме доросла людина в сім'ї має посадити маленьку дитину робити уроки і не казати, що я не можу цього зробити або дитина винна.

Друга думка - на кінець карантину, навіть якщо він закінчиться у травні, діти будуть знати всі викладені вчителем теми, в межах своїх можливостей. Цим я хотіла нібито підписати договір між батьками та мною, що я працюю, а вони намагаються посадити дитину за навчання.

5. Серед своїх свої обов'язків у "контракті" я прописала, що:

викладатиму тему у форматі, який найбільш доступний для самостійного опрацювання. Я маю намагатися разом із батьками мотивувати дітей, бо мотивація вдома - це дуже важко;

обираю і даю найголовніше з усіх тем. Я розумію, що навчання вдома - це важко всім, і безмежно вдячна батькам;

після закінчення карантину я не повертаюсь до дистанційно вивчених тем. Звісно, у разі потреби я щось ще раз поясню, але не буду повністю розповідати тему як нову.

Такий вигляд мали наші домовленості. Дуже добре працює голосування, коли ми спілкуємось, потім я підбиваю підсумки, прописую - і батьки відповідають, чи вони згодні.

ЕТАПИ ПІДГОТОВКИ ДО ДИСТАНЦІЙНОГО УРОКУ

Перший етап. Я беру п'ять аркушів у клітинку і одразу планую тиждень. Прописую п'ять тем із математики і п'ять тем з української мови.

Другий етап. Прописую очікувані результати. Тобто, що має дитина дізнатися та чого навчитися. Я беру найголовніше, а не загальні фрази (наприклад, розвинути увагу): дитина має рахувати в межах ста десятками, знати назви від одинадцяти до двадцяти, має розбірливо писати літери. Для одного дня намагаюсь брати один результат, якого вона має досягти.

Третій етап. Переходжу до завдань: відкриваю підручник та зошит і починаю передивлятися всі завдання, які пропонують автори до цієї теми. Обираю так, щоб виконання зайняло десь 15-20 хвилин. Адже в 1 класі дуже важко бути перед комп'ютером 35 хвилин (тривалість уроку в 1 класі).

Четвертий етап. Коли я визначилася з кількістю і послідовністю завдань, зрозуміла, скільки це займе часу, починаю обмірковувати, як краще донести цю інформацію. Чи це буде мультфільм, чи я зніму відео, чи зроблю презентацію. Для кожного завдання прописую, як його краще подати.

П'ятий етап. Поміркувати, який вигляд матиме зворотний зв'язок, тобто в якому вигляді я побачу результат роботи.

ТВОРЧІСТЬ У НАВЧАННІ

Я намагаюсь залишити час на творчість та інші активності. У нас досі є така активність як слухання, читання для когось. Але під час творчості ми так само намагаємося не перевантажити дітей. Наприклад, учора в них була українська, математика, англійська, тому ми не давали нічого творчого. Щоб зайняти дітей у вихідні, я беру орігамі, ми ліпимо з ними, вони надсилають фотографії, діляться між собою. Але не можна в один день усе і одразу.

У п'ятницю робили піжамну вечірку. Діти співали, танцювали, спілкувались одне з одним, а головне - я нарешті знайшла в Zoom чарівну кнопку, яка вимикає мікрофони всім, і тоді взагалі став порядок. Потім вони намалювали в кульках привіти одне одному, я намалювала їм привіт. Далі я запропонувала порухатись. І тоді математика.

УРОК МАТЕМАТИКИ

1. Я прописую тему чітко, тільки щоб діти зрозуміли додавання та віднімання десятків.

2. Я вирішила перевірити, чи вміють вони лічити до ста десятками. Вирішила перевірити за допомогою гри (розташувати блоки з цифрами у порядуку зростання - ред.) у LearningApps. Далі, щоб вчити додавання та віднімання, я мала перевірити, чи пам'ятають діти, як порівнювати десятки. Так само найкращий вихід - гра. Діти люблять ігри, але я намагаюсь не давати їх кожного дня, щоб вони їм не набридли.

3. Якщо вони все правильно зробили у грі, їм приходить таке повідомлення: "Тему засвоїв, рухайся далі!". Якщо вони помилились, то повідомлення таке: "Вивчи тему ще раз". Тобто я даю ніби квиток для переходу на наступний рівень.

4. Я дійшла висновку, що мені легше зняти своє відео, ніж шукати в інтернеті кілька годин. Роблю це за допомогою телефона і коробки з-під взуття. Я ставлю коробку, фіксую телефон за допомогою чогось і натискаю на кнопку запису. Ролик завантажую на YouTube. Це треба робити одразу з телефона.

5. Я прошу батьків, щоб вони слідкували за виконанням завдання дітьми. Кому потрібно - той виконує. У кого математика йде легко - той може не виконувати, а пропустити.

Але коли я знімаю відео сама, після пояснення якогось моменту я кажу: "Тепер зупинись, поміркуй, чи зможеш ти це зробити самостійно? Якщо так - дивись далі, якщо ні - повернись на початок відео".

6. Я прошу так, як у класі: "Повтори разом зі мною". І тут уже завдання мами, яка сидить поруч і займається своїми справами, нагадати про повторення. Я можу давати задачу з поясненням. Вони можуть записати її, можуть не записувати - усе залежить від того, що мені потрібно під час того чи іншого уроку. Якщо я хочу перевірити, чи вони впорались, то прошу надіслати фотографію.

7. Ви можете зауважити, що тут нема відпочинку. Про нього не написано, але він є у відео. Адже коли в тебе відпочинок, ти можеш поставити відео на паузу і відпочивати.

УРОК УКРАЇНСЬКОЇ МОВИ

Ми з батьками домовились, що діти опановують писемні літери. Діти мають писати і в години навчання і, за можливості, прописати один-два рядочки нової літери після занять.

Який вигляд має урок української?

1. Ми мали вивчити писемну малу "у". Ось зелений рядок зі словами: "ТимУри, сьогодні ваш день".

Він для мотивації письма, у нас на партах наклеєні імена дітей і коли ми вивчили якусь писемну літеру, то наклеювали її на імена. Так складалося, що, наприклад, Максим уже може прописати своє ім'я писемними літерами, а Костянтин ще не може, бо ми не вивчили всі букви цього імені. Тож я постійно мотивую дітей продовжувати робити. Я написала Тимуру, що його наліпка з "у" вже буде на парті.

2. Далі я прошу учнів порівняти друковану і писемну літери. Тоді пропоную відео, як цю літеру треба писати. У ньому я показую все: як вона пишеться, як правильно вести. Ми з дітьми пишемо в зошиті-шаблоні, тому я одразу показую за ним. Це та сама коробка, той самий телефон, той самий YouTube і моє пояснення під час виконання, ніби я була біля дошки. Я проговорюю всі моменти, як у класі: напиши чотири літери, обведи олівцем ту, яка тобі подобається найбільше, пропиши рядок до кінця, дивлячись на цю найкращу. Тут же вставляю, якщо є потреба, руханку.

3. Ось завдання з письма. Вони прописують букву, з'єднують писемну букву з іншими, роблять так, щоб вона стояла першою, відпрацьовують верхнє, середнє та нижнє з'єднання, а далі ще прописують два-три слова. За бажанням прописують ще додатково.

УРОК ЧИТАННЯ

Інколи я виставляю презентацію з читанням і розповідаю дітям головну думку. Або ставлю запитання, щоб вони попрацювали. Але мені хочеться, щоб вони менше проводили часу з планшетом або комп'ютером, тому читання ми перевели у Viber. Я зробила вісім груп "Читалики", по чотири дитини у кожній (за навичкою читання і швидкістю). Намагалася об'єднувати так, щоб їм було приємно одне з одним працювати.

Завдання з читання я кидаю у групу. У блозі так і прописано - що треба виконати завдання у своїй групі у Viber.

Наприклад, був вірш про Маню, яка робила уроки. Я записую аудіо, в якому показую зв'язок із читанням. Далі прошу прочитати вірш ще кілька разів і виконати два завдання. Перше завдання: надіслати мені аудіо, як ти читаєш цей вірш. Друге завдання: запитання, як Маня мала себе поводити на уроці (вона балувалась), щоб їй усе вдалось?

Діти мені протягом дня надсилають повідомлення. Тільки зараз я ставлю дедлайни: завдання з читання я приймаю до 22.00 сьогодні, не пізніше.

Додаткове щоденне читання з батьками було в нас і до карантину, тому ця активність залишилась.

ПЕРЕВІРКА ЗАСВОЄННЯ МАТЕРІАЛУ
У кінці дня я ставлю запитання:

1. Усе, що розповідали, я зрозумів?

2. Я можу додавати та віднімати розрядні числа - десятки?

3. Я знаю, як пишеться мала писемна буква "у"?

4. Я знаю, як ця літера з'єднується з іншими літерами в словах?

Якщо твоя відповідь "ні" хоча б на одне запитання, то я на відеозв'язку. Ось тут ми використовуємо Zoom - для додаткового пояснення тим, в кого є запитання.

ДЕНЬ САМОСТІЙНОСТІ

Мені спочатку спало на думку, що це добре, коли діти займаються з батьками. Мама пояснить так, що у класі, може, і прослухав би, А мама ж бачить, що не слухає, і буде пояснювати так, як мені би хотілося.

Але потім я подумала: чи не помилкова стратегія, коли батьки пояснюють? Чи не отримаю я потім 32 другокласника з навченою безпорадністю? Що вони будуть чекати, поки мама покаже, допоможе з клітинками, додатково пояснить. Або будуть сидіти у класі з думкою, що мама пояснить удома, якщо щось прослухаю.

Тому я впровадила у середу день САМостійності. Я прошу батьків, щоб у цей день вони не допомагали дітям, навіть якщо допомагають протягом тижня. Щоб вони не виправляли, якщо бачать, що дитина помилилася. Помилилася? Чудово, будемо відпрацьовувати.

Дітям я говорю, що зараз ти будеш робити все сам, як дорослий.

Діти пишуть дві роботи - щось зі списування з української мови і розв'язують приклади та одну задачу. Завдання дорослих - тільки надіслати мені.

Це день, коли і батьки відпочинуть, і можливість наздогнати - тобто передишка для дитини після двох навчальних днів, коли за різними обставинами щось не було зроблено і є можливість наздогнати.
ФОРМУВАЛЬНЕ ОЦІНЮВАННЯ
Контроль я вирішила робити раз на тиждень - і зараз поясню чому.

Зараз є чудова можливість практикувати якісний зворотний зв'язок. Я вихована на "молодець", "добре", "старайся". Я намагаюсь привчати себе надавати якісний зворотний зв'язок - із формувальним оцінюванням, про яке нам кажуть у НУШ. Це важко, тому що "молодець" і "старайся" вилітають швидше, ніж мозок починає працювати над чимось детальнішим.

Зворотний зв'язок має бути персональним. Я не даю його в загальну групу класу, а надсилаю особисто батькам.

На відео я звертаюсь, що в роботі Кирила мені сподобалось те і те, а ще добре зробив це, а ось над цим треба трохи попрацювати. Так, це зайняло час, але не всі 32 учні здають роботи одразу, тому це розтягується в часі. Така форма мотивує дітей, адже вони чують голос учительки.

Є лайфхак. У нотатках я приготувала шаблони для трьох варіантів - наші з вами високий, достатній і середній рівні. Я їх копіювала, але обов'язково додавала, що я почула від дитини, що я вдячна і мені сподобалось.

Також ми підключили додаток ClassDojo. У кожного монстрика (аватарки учнів - ред.) є сторінка з портфоліо, куди дитина може викладати свої роботи, відео, фото. Також можна надсилати мені повідомлення, а я можу відповідати.

Для завдання прочитати вірш та відповісти на питання, вони надіслали мені аудіо, я прослухала і клацнула на наліпку "супер читач". І дитина на своєму рахунку бачить плюс один бал. Це мотивує.

Вони в цих монстриків можуть змінювати зачіску, колір, вигляд. Так вони бавляться. А мені цікаво те, що в кожної дитини є своя сторінка-портфоліо. Батьки можуть бачити, що зробила дитина одразу після виконання, не чекаючи зустрічі зі мною в кінці якогось навчального терміну.

ЩО ЩЕ ПОТРІБНО ПОЯСНИТИ БАТЬКАМ

Я пояснюю батькам, що не дивуйтесь, що я буду пропускати якусь тему. Я прибираю теми, які мені легше пояснити у класі за п'ять хвилин, ніж думати, як це зараз вкласти дітям у голови. До цих тем я повернусь після карантину.

Я раджу проговорити з батьками правила щодо суботи-неділі. Субота після піжамної вечірки була ще більш-менш активна, а в неділю у Viber була тиша. Тому, неділя у нас - вихідний для всіх.

РЕКОМЕНДАЦІЇ

1. Не можна брати сценарій будь-якого уроку на 100% для свого класу. Адже різні діти, різний вчитель, тому всім буде вдаватися по-різному.

2. Чи можна встигнути все? Це неможливо. Я не все встигаю, але і батьки теж. Тому в мене не було дедлайнів - що сьогодні діти повинні обов'язково щось написати і здати. Як і дорослі, діти так само мали увійти у свій ритм.

3. Привчати батьків і учнів до всього треба поступово, бо коли батьки отримують все зразу, то вони розгублені.

4. "Коли знаєш, що робиш, завжди вдається!". Це про те, що мої батьки були привчені до блогу, їм було зручно спостерігати саме за цим викладанням матеріалу. Якщо ви розпочинаєте дистанційне навчання зараз, то залиште платформу, яку батьки вже знають - батьки тоді знають, що робити, і спокійніше входять у русло.

5. Ми, вчителі - перфекціоністи, хочемо, щоб наші діти були найкращими. Але майте сміливість, щоб "відпустити" ситуацію. Зараз ви не можете на кожного вплинути, до кожного підійти і взяти за руку або поставити крапочку. Тому "відпустіть" їх. Коли вони пересилають роботи, я намагаюсь звернути увагу на те, чи дитина розв'язала задачу сама, а не на те, де пропустив крапочку. Про крапочки я поясню у 2 класі, мені найголовніше - щоб для задачі вона написав коротку умову і розв'язала сама.

Або, наприклад, дитина не дуже добре вміє писати - списала без помилок, але десь не так з'єднала. Але вона це зробила сама. Тому я дякую за роботу і за те, що не припустилась жодної помилки.

Зараз, коли ви будете критикувати дітей, батьки сприйматимуть це на свій рахунок. Коли ми кажемо: "Тут не так зробив", то, можливо, і мама так показала. Це у класі ви можете сказати, що щось не так, бо ви ж це пояснили.

Дивіться також презентацію Ольги Букрєєвої:

Розробка-дистанційного-уроку-для-1-2-класів

Завантажити презентацію "Нова українська школа" Титульне фото: автор - Marek Levák, Unsplash Публікація підготовлена за підтримки Представництва "Фонду Фрідріха Науманна за Свободу" в Україні. Фонд Фрідріха Науманна за Свободу - фонд ліберальної політики, що сприяє зміцненню свободи та гідності людини в усіх сферах суспільства. Детальніше за посиланням.

# data[].attributes.attachment_link.title
Як розробити дистанційний урок для 1-2 класів - інструкція від вчительки

# data[].attributes.attachment_link.description
З чого складається дистанційний урок у 1-2 класах і як до нього підготуватись? Як організувати цікаве навчання, яке не перевантажить дитину? Як зробити батьків своїми спільниками? Публікуємо конспект трансляції на сторінці "Нової української школи" з учителькою середньої школи №44 м.Кам'янське Дніпропетровської області та тренеркою НУШ Ольгою Букрєєвою.

# data[].attributes.attachment_link.provider_name
Нова українська школа | Веб-ресурс НУШ

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Про неочевидні ознаки готовності до школи. Про те, які "шкільні" компетентності можна розвивати в Малюків і під час походу в магазин. Про навчання життєвим досвідом дітей будь-якого віку. І про важливі питання-навички.
Почну з кінця. Зараз же сезон розмов із сім'ями - випускників шкіл, майбутніх першокласників, тих, хто будуть змінювати школу. Ми "проходимо" запитання і фрази, які мали були б звучати в дитини будь-якого віку природно і спокійно:

- Мені потрібна допомога. Допоможіть, будь ласка. Будь ласка, поясніть, я не зрозумів.

- Я можу відмовитися від того, що вважаю неправильним, не моїм. Якщо мені щось дискомфортно - я скажу про це, подбаю про себе або попрошу про допомогу. У мене є вибір.

- Я люблю досліджувати нове (Я допитливий). (Допитливість - основа для мотивації, вона є протилежно тривозі.)

- Я дозволяю собі помилятися.

- Я впораюсь.

- Я можу спиратися (покластися) на себе. І я знаю, що можу спиратися на батьків (родину, друзів). Я знаю, що, якщо потрібно, мені допоможуть.

Ми вчора ходили по супермаркету. Уважно спостерігала за людьми, відвикла від них. У магазині недалеко від нас рухалося сімейство з дитиною років 6-6,5. Хлопцеві було нудно, спекотно, незручно в масці, він вередував, вимагав купити іграшку (загалом, звична закономірна історія). Батьки час від часу його зупиняли: "Ну, ти ж дорослий, ти ж ідеш у перший клас". Лякали тим, що залишать у магазині, віддадуть охоронцеві. А коли хлопчик почав вередувати через те, що йому щось не купили, Мама сказала Папі: "Не засмучуй його, він же зараз буде плакати".

Я спостерігала за дитиною - зауважила, що він не звертає увагу на дітей у магазині, не дивиться на тих дітей різного віку, які ходили зовсім поруч; часто чіпляється за мамину руку або спідницю. Його рухи - хода, жести - розбалансовані; йому не цікаво, він не намагається читати написи великими літерами.

Ми ж знаємо, що готовність дитини до школи - це не одна ознака, не просто бажання-вміння читати й рахувати. Це сукупність великої кількості емоційних, моторних, соціальних, інтелектуальних ознак і компетентностей. І їхній розвиток йде не через спеціальну підготовку - на курсах або гуртках, - а через "життя", середовище, власний досвід.

Якби батьки цього хлопчика прийшли на консультацію, щоби визначити його готовність до школи, я ставила б їм запитання, щоби, відповідаючи, вони самі могли оцінити й визначити можливі зони розвитку дитини. Усі ці "ознаки" - важливі, у принципі, для нашого визрівання. Дорослішання людини, готовність до нового навантаження пов'язані з тим, що вона може витримати велике напруження. Я би запитала:

1. Наскільки дитина може витримати навантаження - бути якийсь час без мами?

2. Наскільки стосунки з батьками сприймаються як надійні? Дитина зможе проявляти активність, цікавість, тільки відштовхуючись від відчуття безпеки й підтримування в родині. (Батьки лякали дитину тим, що залишать її в магазині, були непослідовними у своїх реакціях, а хлопчик чіплявся за руку і спідницю мами.)

3. Наскільки дитина справляється з напруженням (розчаруванням) - наприклад, коли їй не дали відразу ж бажаного? Як вона впорається, якщо захоче відповісти, а вчитель викличе іншу дитину? Якщо щось відразу ж не вдалося? Реакція може бути нейтральною, пасивної або агресивною - дитині важливо мати справу з тим, що не все відразу може їй належати, що іноді потрібно почекати. Їй важливо чути від нас "ні" - багато батьків бояться засмутити дитину, відмовляючи їй у тому, що належно. Так ми позбавляємо дитину можливості потренуватися, зіткнутися з напруженням, яке в неї в житті обов'язково буде. Але вона може вчитися його "витримувати", завдяки нашим тактовності й підтримці.

4. Навантаження спілкуванням. Наскільки дитина підготовлена - бачила, спілкувалася з різними людьми? (Чи є в неї досвід взаємодії, чи звертали ми взагалі її увагу на дітей і дорослих різних психотипів, тілесних типів, різного віку?)

5. Чи зможе дитина витримати напруження, коли на неї якийсь час не звертають персональної уваги (учитель, навіть найкращий, не зможе приділяти увагу тільки одному учневі)? Чи впорається з цим навантаженням дитина? Як буде поводитися - пустувати, плакати, проявляти агресію?

Я б питала в батьків, чи часто вони дають планшет дитині, коли вона говорить "мені нудно", чи грає хоч якийсь час сама, чи є в неї якась відповідальність у будинку.

6. Навантаження "соціальністю". Одна з ознак готовності до школи - вміння сприймати себе частиною групи. Чи сприймає дитина, що звертаються й до неї, коли звертаються до всієї групи? (Це чітко видно в першокласників, коли деякі діти не розгортають зошити, не виконують дії, поки до них не звернуться персонально, чи не реагують на слова: " Діти, учні, зробіть...", поки вчитель не скаже: "Ваню, зроби".)

7. Чи може дитина дозволити собі попросити в нас (в інших людей) допомогу - наскільки вона упевнена, що її підтримають.

8. Якщо дитина вчиться писати букви, то говорить "я намалювала букву" чи "я написала букву"? ("Намалював" - це ознака ігрової, творчої діяльності та мотивації. "Написав" - уже навчальної.)

9. Наскільки дитина рухлива, розкута в рухах, наскільки ми дозволяємо або обмежуємо її рухову активність? (Людина - складна система, у якій "усе впливає на все". Координація рухів, фізична спрямована активність - пов'язані з вольовою та емоційною сферами. Дітям важливо потрапляти в ціль, ловити й відштовхувати, підтримувати фізичну активність.)

10. Чи є в дитини режим дня, правила, щось, що виконується регулярно (це впливає не тільки на можливість "витримувати" правила, а й на загальне відчуття безпеки)?

11. Наскільки дитина впевнена, що вона "хороша просто так"?

ЯК МИ МОЖЕМО "ГОТУВАТИ ДО ШКОЛИ" МАЛЮКА

(і зайняти його, щоби не з'їхати з глузду - закреслено 🙂 під час походу в магазин):

Пам'ять: "У нас є список покупок. Запам'ятай, що нам потрібно купити. І будеш мені підказувати".

Концентрація уваги: ​​сфокусуватися на конкретному завданні. - "Запам'ятай, у тебе є місія - ти відповідаєш за покупку сиру. Не дозволяй себе відволікти".

Розуміння розмірів: порівнювати коробки, банки, овочі, пляшечки - більші й менші.

Множини: у магазині є - овочі, молочні продукти, мийні засоби та ін. (ми вчимо дитину узагальнювати).

Рахунок: "які цифри ти бачиш?", "скільки товарів у кошику?", "скільки в тебе зараз монет?"...

Форми: зараз є різноформатні упаковки ("а знайди квадратні коробки", "а що є круглого?", "а де овал?").

Дії за правилами: "Ми йдемо праворуч, потім - ліворуч. Спочатку три кроки вперед, потім - п'ять кроків ліворуч".

Спілкування: зважити овочі, прийти на касу - поговорити з касиром, продавцем.

Координація: дістати з полиці (безпечний) продукт так, щоб інші товари не впали. Скласти у своєму візку товари.

Читання: знайди букву - "А що там написано? Не бачу".

Слухова, зорова пам'ять і сприйняття: говорити пошепки, попросити прислухатися до оголошень у магазині - "А запам'ятав, де розташований відділ із хлібом? А де була картинка з рибою?".
Соціальна: "А поспостерігаймо за людьми". Що нам ще важливо:
Логіка: речення зі словами - "якщо - то", "тому що". "А якщо ми поставимо коробки пірамідою, внизу менша, а зверху велика, що станеться. Чому?"; "Чому колеса круглі, а не трикутні або квадратні?"...

Грати в ігри з правилами і спостерігати, чи може дитина грати за ними (діти-дошкільнята грають за своїми правилами).

Вирізати, ліпити, будувати, зав'язувати, застібати. Вчитися витирати попу.

Спостерігати, чи може дитина очікувати бажаного.

Чи може захистити себе, якщо це потрібно, або просити про допомогу?

Чи може усвідомлювати й виражати почуття?

Дитина обов'язково всього навчиться. Деяким дітям потрібно трохи більше часу. Деяким - трохи більше нашої підтримки.
Світлана Ройз, дитяча та сімейна психологиня Фото: автор - ddkolos.gmail.com, Depositphotos
Добрих дорослішань.

# data[].attributes.attachment_link.title
11 важливих запитань: як зрозуміти, що дитина готова до школи | Нова українська школа

# data[].attributes.attachment_link.description
Про неочевидні ознаки готовності до школи. Про те, які "шкільні" компетентності можна розвивати в Малюків і під час походу в магазин. Про навчання життєвим досвідом дітей будь-якого віку. І про важливі питання-навички. Почну з кінця. Зараз же сезон розмов із сім'ями - випускників шкіл, майбутніх першокласників, тих, хто будуть змінювати школу.

# data[].attributes.attachment_link.provider_name
Нова українська школа | Веб-ресурс НУШ

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Про неочевидні ознаки готовності до школи. Про те, які "шкільні" компетентності можна розвивати в Малюків і під час походу в магазин. Про навчання життєвим досвідом дітей будь-якого віку. І про важливі питання-навички.
Почну з кінця. Зараз же сезон розмов із сім'ями - випускників шкіл, майбутніх першокласників, тих, хто будуть змінювати школу. Ми "проходимо" запитання і фрази, які мали були б звучати в дитини будь-якого віку природно і спокійно:

- Мені потрібна допомога. Допоможіть, будь ласка. Будь ласка, поясніть, я не зрозумів.

- Я можу відмовитися від того, що вважаю неправильним, не моїм. Якщо мені щось дискомфортно - я скажу про це, подбаю про себе або попрошу про допомогу. У мене є вибір.

- Я люблю досліджувати нове (Я допитливий). (Допитливість - основа для мотивації, вона є протилежно тривозі.)

- Я дозволяю собі помилятися.

- Я впораюсь.

- Я можу спиратися (покластися) на себе. І я знаю, що можу спиратися на батьків (родину, друзів). Я знаю, що, якщо потрібно, мені допоможуть.

Ми вчора ходили по супермаркету. Уважно спостерігала за людьми, відвикла від них. У магазині недалеко від нас рухалося сімейство з дитиною років 6-6,5. Хлопцеві було нудно, спекотно, незручно в масці, він вередував, вимагав купити іграшку (загалом, звична закономірна історія). Батьки час від часу його зупиняли: "Ну, ти ж дорослий, ти ж ідеш у перший клас". Лякали тим, що залишать у магазині, віддадуть охоронцеві. А коли хлопчик почав вередувати через те, що йому щось не купили, Мама сказала Папі: "Не засмучуй його, він же зараз буде плакати".

Я спостерігала за дитиною - зауважила, що він не звертає увагу на дітей у магазині, не дивиться на тих дітей різного віку, які ходили зовсім поруч; часто чіпляється за мамину руку або спідницю. Його рухи - хода, жести - розбалансовані; йому не цікаво, він не намагається читати написи великими літерами.

Ми ж знаємо, що готовність дитини до школи - це не одна ознака, не просто бажання-вміння читати й рахувати. Це сукупність великої кількості емоційних, моторних, соціальних, інтелектуальних ознак і компетентностей. І їхній розвиток йде не через спеціальну підготовку - на курсах або гуртках, - а через "життя", середовище, власний досвід.

Якби батьки цього хлопчика прийшли на консультацію, щоби визначити його готовність до школи, я ставила б їм запитання, щоби, відповідаючи, вони самі могли оцінити й визначити можливі зони розвитку дитини. Усі ці "ознаки" - важливі, у принципі, для нашого визрівання. Дорослішання людини, готовність до нового навантаження пов'язані з тим, що вона може витримати велике напруження. Я би запитала:

1. Наскільки дитина може витримати навантаження - бути якийсь час без мами?

2. Наскільки стосунки з батьками сприймаються як надійні? Дитина зможе проявляти активність, цікавість, тільки відштовхуючись від відчуття безпеки й підтримування в родині. (Батьки лякали дитину тим, що залишать її в магазині, були непослідовними у своїх реакціях, а хлопчик чіплявся за руку і спідницю мами.)

3. Наскільки дитина справляється з напруженням (розчаруванням) - наприклад, коли їй не дали відразу ж бажаного? Як вона впорається, якщо захоче відповісти, а вчитель викличе іншу дитину? Якщо щось відразу ж не вдалося? Реакція може бути нейтральною, пасивної або агресивною - дитині важливо мати справу з тим, що не все відразу може їй належати, що іноді потрібно почекати. Їй важливо чути від нас "ні" - багато батьків бояться засмутити дитину, відмовляючи їй у тому, що належно. Так ми позбавляємо дитину можливості потренуватися, зіткнутися з напруженням, яке в неї в житті обов'язково буде. Але вона може вчитися його "витримувати", завдяки нашим тактовності й підтримці.

4. Навантаження спілкуванням. Наскільки дитина підготовлена - бачила, спілкувалася з різними людьми? (Чи є в неї досвід взаємодії, чи звертали ми взагалі її увагу на дітей і дорослих різних психотипів, тілесних типів, різного віку?)

5. Чи зможе дитина витримати напруження, коли на неї якийсь час не звертають персональної уваги (учитель, навіть найкращий, не зможе приділяти увагу тільки одному учневі)? Чи впорається з цим навантаженням дитина? Як буде поводитися - пустувати, плакати, проявляти агресію?

Я б питала в батьків, чи часто вони дають планшет дитині, коли вона говорить "мені нудно", чи грає хоч якийсь час сама, чи є в неї якась відповідальність у будинку.

6. Навантаження "соціальністю". Одна з ознак готовності до школи - вміння сприймати себе частиною групи. Чи сприймає дитина, що звертаються й до неї, коли звертаються до всієї групи? (Це чітко видно в першокласників, коли деякі діти не розгортають зошити, не виконують дії, поки до них не звернуться персонально, чи не реагують на слова: " Діти, учні, зробіть...", поки вчитель не скаже: "Ваню, зроби".)

7. Чи може дитина дозволити собі попросити в нас (в інших людей) допомогу - наскільки вона упевнена, що її підтримають.

8. Якщо дитина вчиться писати букви, то говорить "я намалювала букву" чи "я написала букву"? ("Намалював" - це ознака ігрової, творчої діяльності та мотивації. "Написав" - уже навчальної.)

9. Наскільки дитина рухлива, розкута в рухах, наскільки ми дозволяємо або обмежуємо її рухову активність? (Людина - складна система, у якій "усе впливає на все". Координація рухів, фізична спрямована активність - пов'язані з вольовою та емоційною сферами. Дітям важливо потрапляти в ціль, ловити й відштовхувати, підтримувати фізичну активність.)

10. Чи є в дитини режим дня, правила, щось, що виконується регулярно (це впливає не тільки на можливість "витримувати" правила, а й на загальне відчуття безпеки)?

11. Наскільки дитина впевнена, що вона "хороша просто так"?

ЯК МИ МОЖЕМО "ГОТУВАТИ ДО ШКОЛИ" МАЛЮКА

(і зайняти його, щоби не з'їхати з глузду - закреслено 🙂 під час походу в магазин):

Пам'ять: "У нас є список покупок. Запам'ятай, що нам потрібно купити. І будеш мені підказувати".

Концентрація уваги: ​​сфокусуватися на конкретному завданні. - "Запам'ятай, у тебе є місія - ти відповідаєш за покупку сиру. Не дозволяй себе відволікти".

Розуміння розмірів: порівнювати коробки, банки, овочі, пляшечки - більші й менші.

Множини: у магазині є - овочі, молочні продукти, мийні засоби та ін. (ми вчимо дитину узагальнювати).

Рахунок: "які цифри ти бачиш?", "скільки товарів у кошику?", "скільки в тебе зараз монет?"...

Форми: зараз є різноформатні упаковки ("а знайди квадратні коробки", "а що є круглого?", "а де овал?").

Дії за правилами: "Ми йдемо праворуч, потім - ліворуч. Спочатку три кроки вперед, потім - п'ять кроків ліворуч".

Спілкування: зважити овочі, прийти на касу - поговорити з касиром, продавцем.

Координація: дістати з полиці (безпечний) продукт так, щоб інші товари не впали. Скласти у своєму візку товари.

Читання: знайди букву - "А що там написано? Не бачу".

Слухова, зорова пам'ять і сприйняття: говорити пошепки, попросити прислухатися до оголошень у магазині - "А запам'ятав, де розташований відділ із хлібом? А де була картинка з рибою?".
Соціальна: "А поспостерігаймо за людьми". Що нам ще важливо:
Логіка: речення зі словами - "якщо - то", "тому що". "А якщо ми поставимо коробки пірамідою, внизу менша, а зверху велика, що станеться. Чому?"; "Чому колеса круглі, а не трикутні або квадратні?"...

Грати в ігри з правилами і спостерігати, чи може дитина грати за ними (діти-дошкільнята грають за своїми правилами).

Вирізати, ліпити, будувати, зав'язувати, застібати. Вчитися витирати попу.

Спостерігати, чи може дитина очікувати бажаного.

Чи може захистити себе, якщо це потрібно, або просити про допомогу?

Чи може усвідомлювати й виражати почуття?

Дитина обов'язково всього навчиться. Деяким дітям потрібно трохи більше часу. Деяким - трохи більше нашої підтримки.
Світлана Ройз, дитяча та сімейна психологиня Фото: автор - ddkolos.gmail.com, Depositphotos
Добрих дорослішань.

# data[].attributes.attachment_link.title
11 важливих запитань: як зрозуміти, що дитина готова до школи | Нова українська школа

# data[].attributes.attachment_link.description
Про неочевидні ознаки готовності до школи. Про те, які "шкільні" компетентності можна розвивати в Малюків і під час походу в магазин. Про навчання життєвим досвідом дітей будь-якого віку. І про важливі питання-навички. Почну з кінця. Зараз же сезон розмов із сім'ями - випускників шкіл, майбутніх першокласників, тих, хто будуть змінювати школу.

# data[].attributes.attachment_link.provider_name
Нова українська школа | Веб-ресурс НУШ

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Уряд ще не вирішив, чи розпочнеться навчання в школах з 1 вересня. У Міністерстві освіти і науки розглядають різні варіанти, серед яких - дистанційне навчання. Редакція "Нової української школи" сподівається, що карантину не буде. Утім, психологи кажуть, що готуватися самим і готувати дітей до такого варіанту потрібно. Навіть якщо учні, як завжди, підуть до школи, розмова з дитиною про різний розвиток подій не буде зайвою. Особливо це стосується дітей, які мають йти до 1 класу. Потрібні час і увага, аби облаштувати місце вдома, з'ясувати, як і коли відбуватимуться уроки, навчити дитину користуватися додатками, які знадобляться, познайомитися зі вчителем і однокласниками. Журналістка "Нової української школи" поговорила із психологинею і казкотерапевткою Оленою Петрушкевич та методисткою і дитячою психологинею Інною Большаковою про те, на що треба звернути увагу, аби підготувати майбутніх першокласників, яка роль вчителя і батьків та як треба розділяти простір.
БАТЬКАМ: ПОЧАТИ З ПОЯСНЕНЬ ПРО РІЗНІ ВАРІАНТИ НАВЧАННЯ

Олена Петрушкевич каже, що наприкінці серпня, коли стане відомо, в якій формі почнеться навчання, буде мало часу, аби пояснити 6-7-річній дитині, що відбуватиметься і чому. Тому радить уже почати розповідати історії. Треба пояснити майбутньому першокласнику, що навчання може відбуватися в різних варіантах.

Так, можна описати дитині стандартний варіант: "Ти йдеш до школи, ми тобі кажемо "па-па", обіймаємо - і зустрічаємо після останнього уроку. У школі в тебе є заняття і вчитель. Учитель розповідає тобі, що робити на уроках. А вдома ти нам розповідаєш, чим ви займались у школі. У тебе є однокласники, з якими ти бавишся під час перерви і які стають твоїми друзями".

А так - описати дистанційне навчання: "Навчання починається, але до школи ходити не можна. Часом ти бачитимеш через відеозв'язок своїх однокласників і вчителя. Часом я допомагатиму тобі виконувати завдання, які задаватиме вчитель. У тебе буде відпочинок. І все відбуватиметься так само, як у школі, але вдома. І скоро ти підеш до школи".

Такі пояснення допоможуть дитині зрозуміти, що відбувається і звикнути до цього.

ВЧИТЕЛЯМ: ПОДРУЖИТИСЯ З БАТЬКАМИ

Інна Большакова радить учителям насамперед почати з розуміння, що дистанційне навчання - це не зло. Це - інша форма навчання, незважаючи на її плюси й мінуси. Оскільки зазвичай майбутні першокласники не вміють читати й писати, то вони повністю залежать від батьків.

"І тому ключова роль вчителя - зробити роботу з батьками успішною. Якщо вчителі стануть в позу "ви повинні", а батьки почнуть говорити: "Ні, це вчителі повинні навчати", то це не дасть результату. Ми маємо розуміти: щоби дітям було добре, вчителі, як люди професійні, фахові, яких вчили способам комунікації, медіації та психології, мають думати про те, як налагодити співпрацю", - каже Інна Большакова.

Методистка радить вчителям розпочати консультувати батьків, як тільки вони дізнаються, чи буде дистанційне навчання. Йдеться про те, щоб організувати перші батьківські збори, згрупувати батьківський колектив, сказати, що все буде добре, підтримати, розповісти, де брати матеріали, куди звертатися, як відбуватиметься дистанційне навчання, навчити користуватися потрібними програмами й попросити навчити користуватися ними дітей.

ВЧИТЕЛЯМ: ОБРАТИ ФОРМАТ ДИСТАНЦІЙНОГО НАВЧАННЯ

Учителеві треба зрозуміти, який різновид дистанційного навчання він використовуватиме: синхронний, асинхронний чи гібридний. За словами Інни Большакової, гібридне навчання (коли вчитель зустрічається з дітьми в синхроні (наприклад на відеоконференції) і водночас застосовує асинхронне навчання) - найбільш ефективне для початкової школи. Адже діти мають час для самостійного опрацювання й можуть спілкуватися з іншими дітьми.

Далі - варто подумати, як дистанційне навчання організувати технічно: чи у всіх дітей є ґаджети та в який час вони можуть ними користуватися. Можна зробити опитування в Google-формах або месенджері, щоби зрозуміти, з котрої і до котрої у дітей буде можливість працювати.

Інна Большакова радить учителеві запропонувати режим дня і обговорити його з батьками до початку навчального року, щоби врахувати особливості класу.

"Але вчитель має зважати, що всі не погодяться на однаковий час. Обов'язково будуть ті, яким не сподобається жоден варіант. Тому вирішальну роль має взяти на себе класний керівник і зробити так, як буде найкраще. До цього треба ставитися спокійно", - каже Інна.

Також важливо, аби вчителі, які ведуть уроки в одному класі, користувалися однаковими ресурсами, аби діти не плуталися. А ще можна вирішити з батьками, чи проводити ранкове коло онлайн. І якщо так, то коли? Це можна робити навіть через день або ввечері.
"Буденні запитання штибу "Що ви сьогодні їли на сніданок" допоможуть дітям відчувати себе в колективі.
Звісно, говорити треба недовго. Після 10-15 хвилин роботи діти випадають із віртуального простору - вони не можуть довго там перебувати. Так функціонує їхній мозок. Для того, щоби людина могла довго спілкуватися в чаті або через відеозв'язок, у неї має бути високий ступінь концентрації. А в дітей його ще немає", - пояснює Інна.

Більше про особливості організації дистанційного навчання читайте в матеріалах спеціального розділу.

УСІМ: ПОЗНАЙОМИТИ ДИТИНУ З УЧИТЕЛЕМ

Можна поспілкуватися 10-15 хвилин через відеозв'язок. Дитина має розуміти, що це - її вчитель. Якщо сам учитель не ініціює знайомства за день-два до навчання, то батьки можуть ініціювати його самі.

За словами Олени Петрушкевич, потреба 6-7-річної дитини - отримати ще один авторитет, окрім батьків. Природно ним стає перший учитель. Тому важливо, щоби дитина отримувала завдання саме від педагога.

"Треба, щоби не вийшло так, що вчитель надсилає завдання, а батьки вчать дитину. Відтак, у школі дитині буде складно. Адже з'явиться ще один якийсь вчитель, а вона вже звикла вчитися з мамою, звикла, як мама щось пояснює", - каже Олена.

Якщо навчання буде у форматі "вчитель надіслав, а ми вдома виконуємо", треба просити вчителя хоча би періодично виходити на короткий відеозв'язок. А батьки мають наголошувати дитині: "Учитель дав нам завдання, вчитель сказав це зробити".

УСІМ: ПОЗНАЙОМИТИ ДІТЕЙ ОДНЕ З ОДНИМ

Знайомити дітей між собою обидві психологині радять у маленьких групах. Якщо в класі 30 дітей, цього не варто робити всім разом.

"Потім групи треба переформувати і пограти в якусь гру, аби вони подружилися. І так кілька разів. Тоді в кожного буде можливість щось сказати. Наприклад, діти розповідатимуть про свою улюблену іграшку. Але на розмову треба давати кілька хвилин", - каже Інна Большакова.

Вчителеві й батькам не треба хвилюватися, що дитина не знає всіх однокласників. Це, кажуть, можна надолужити. І це - не завдання першого місяця першого класу. Натомість, для першого класу важливо, аби дитина усвідомила, що таке школа і навчилася вчитись. А знайомство онлайн однаково не буде таким, як це відбувається в реальному житті - діти навіть не запам'ятають одне одного.

Якщо ж буде комбіноване навчання, тобто дитина якийсь час ходитиме до школи, а якийсь - навчатиметься вдома, то для знайомства можна вигадувати ігри. До прикладу, попросити, щоби дитина з батьками зробила вдома плакат на тему "Хто я?". Там можна наклеїти своє фото, написати, що дитина любить робити, їсти, як любить, щоби до неї зверталися.

Тоді можна сфотографувати цей плакат і завантажити на Google-диск класу. А батьки з дитиною ознайомляться з портфоліо інших дітей, коли їм буде зручно. Можна шукати, хто з однокласників любить робити те, що любить ваша дитина. Такі речі можна робити, щоби зберігати відчуття першокласника "я не один, ось мій клас".

БАТЬКАМ: ЗАФІКСУВАТИ РОЗПОРЯДОК ДНЯ

Треба намалювати, надрукувати або купити й заповнити розклад занять і час. Поряд із робочим столом має бути годинник, аби дитина могла перевести погляд і звірити час. Якщо дитина ще не орієнтується у циферблаті, можна знайти електронний годинник.

Батьки можуть завантажити на ґаджет дитини програми-організатори, що нагадуватимуть, коли й що робити, - замість дзвінків.
"Чим відрізняється перебування в школі від перебування вдома? Там є чіткий розклад, якого всі дотримуються. І якщо так вийде, що школа не зможе цим зайнятися, то це стане завданням батьків.
Якщо батьки цього не зроблять і будуть чекати, коли дитина піде до школи, то їй буде складно. Коли вона прийде до класу [після карантину], то частина дітей будуть адаптованими й готовими вчитися за розкладом. А ця дитина - ні. Їй буде складно себе змусити сконцентруватися у визначений час, дотримуватися правил. Відтак, дитина відчуватиме, що іншим щось вдається краще, ніж їй", - каже Олена Петрушкевич.

Перекуси вдома під час перерв мають бути, тільки якщо вони будуть у школі. Також не можна дозволяти дитині їсти під час дистанційних занять.
"З дитиною треба про все проговорювати. До прикладу, що учень - це роль, яка вимагає зосередження. А коли людина їсть, вона розфокусовується. Тому ми обов'язково поїмо, коли буде перерва. Ми не ставимо до дитини зайвих вимог, а тільки ті, що потім їй полегшать життя в школі".
А ще дитина має почистити зуби, поснідати й одягатися перед уроками. Водночас, це не обов'язково має бути одяг, в якому дитина йшла б до школи.

До того ж, вдома треба зберігати можливість дитини вчитися до обіду. Олена не радить повторювати або доробляти щось із першокласником ввечері. Він має відпочити й може бавитися в те, що хоче.

БАТЬКАМ: ОБЛАШТУВАТИ МІСЦЕ ДЛЯ НАВЧАННЯ

Треба обрати місце, де дитина, в разі чого, буде навчатися. Якщо це буде той самий стіл, за яким дитина малювала і гралася, то психологиня радить поставити на нього 30 серпня щось інше та нове. Щось, що асоціюватиметься зі школою.

Наприклад, можна поставити підстаканник з новими ручками й олівцями чи покласти новий пенал. Натомість, на час навчання треба забирати зі столу все, що нагадує про розваги й відпочинок. А після обіду забирати зі столу шкільне приладдя. Це потрібно, аби розмежувати простір для дитини.

"Адже фізично в дитини не відбудеться переходу між відчуттям "я граюся" і "я навчаюся", - пояснює Олена. - Це забезпечує школа. Дитині буде складно звикнути до цього, а мозку - створити нові нейронні зв'язки. Тому батькам треба забезпечити нові умови".

БАТЬКАМ: ЗВЕРТАТИСЯ ДО ВЧИТЕЛЯ ЗА КОНСУЛЬТАЦІЯМИ

Олена Петрушкевич радить батькам зібрати найпопулярніші запитання й попросити вчителя дати майстер-клас. Наприклад, якщо дитина каже, що втомилася, то чи можна приклади доробити вранці, як працювати із зосередженістю дитини, як реагувати на те, що дитина щось не зрозуміла, чи дозволяти писати по-своєму.
"Треба, аби вчителька проінструктувала, що вона хоче. Бо батьки навчать так, як вважають за потрібне. А дитина прийде до школи, і в неї виникне конфлікт".
ЩО БУДЕ, КОЛИ ДІТИ ПІДУТЬ ДО ШКОЛИ

Обидві психологині кажуть, що діти будуть адаптовуватися до обставин, як і адаптовувалися, якби пішли до школи одразу. Втім, Олена вважає, що їм буде важко, бо свідомими батьками, які вдома "робитимуть школу", будуть не всі.

"Не всі зможуть, не всі захочуть, не всі зрозуміють, як це зробити. І тому до класу прийде частина дітей, які мають психологію учня, усвідомлюють роль, готові слухати, що говоритиме вчитель, а якась частина дітей слухатимуть із квадратними очима і не розумітимуть, хто та тьотя. Це - додаткові труднощі для вчителя", - каже Олена Петрушкевич.

Тоді перший тиждень треба буде зробити не навчальним, а під гаслом "навчаємось вчитись у школі". Втім, у першому класі, каже психологиня, нескладна програма. Тому сміливо можна забирати години на те, щоб адаптувати дітей до простору й формату.

Інна радить зменшити навчальне навантаження, коли дітям треба буде звикнути до нових умов.
"Мозок задіяний, аби вивчити нові умови й адаптуватися. Тільки потім він буде готовий до навчання. Якщо робити й те, й те, то ні з тим, ні з тим не буде добре". Марія Марковська, "Нова українська школа"
Титульне фото: автор - AndrewLozovyi, Depositphotos

# data[].attributes.attachment_link.title
Як підготувати дитину до першого класу, якщо буде дистанційне навчання | Нова українська школа

# data[].attributes.attachment_link.description
Уряд ще не вирішив, чи розпочнеться навчання в школах з 1 вересня. У Міністерстві освіти і науки розглядають різні варіанти, серед яких - дистанційне навчання. Редакція "Нової української школи" сподівається, що карантину не буде. Утім, психологи кажуть, що готуватися самим і готувати дітей до такого варіанту потрібно.

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Description

Підготовка батьків першокласників до школи

1. 1. РОБОТА3 БАТЬКАМИ ЗАНЯТТЯ- ТРЕНІНГ ДЛЯ БАТЬКІВ МАЙБУТНІХ ПЕРШОКЛАСНИКІВ На дошці прикріплений плакат із правилами роботи:  Приймати все як належне.  Поважати думку інших.  Один говорить,інші слухають.  Бути відвертими.  Все обговорювативідкрито, не "позаочі".  Цінувати час, свій та інших. ХІД ЗАНЯТТЯ - Давайте привітаємось так, як це робитимуть наші діти. Під час вітання важливим є контакт очей, рук, поглядів. Вітаючись, ми створимо коло. Для привітання потрібно запросити у коло людину, яку ви хочете привітати, і сказати їй щось приємне (комплімент). Я почну, а ви продовжите. Я хочу привітатися із ... (називається окрема людина). Ви - дуже приємна людина. Я рада, що ваша дитина навчатиметься в нашому класі. Батьки вітаються один з одним. Вправа "Розвідники". - Поверніться направо. Утворіть пару із сусідом. За дві хвилини дізнайтеся, що у вас із цією людиною є спільного (наприклад: колір очей, склад сім'ї, робота, захоплення тощо). Тепер утворить пару із сусідом з іншого боку. Попробуйте знайти і з ним щось спільне. Висновок. - Як бачите, з будь-якою людиною можна знайти щось спільне. Саме це допомагає людям спілкуватися. "Шукайте і знайдете", - говорили древні. Це полегшує життя людей у колективі, дає змогу домовитись про щось і якщо не потоваришувати, то принаймні спілкуватися без неприязні. Вправа із резинкою. - Зараз кожен із вас візьме в руки резинку і одягнеїї на руку так, як я покажу. Ваше завдання - без допомоги інших частин свого тіла та предметів зняти резинку з руки якомога швидше. Батьки намагаються зробити це, але все не так просто. Через деякий час вчитель пропонує свій спосіб розв 'язання проблеми.

2. 2. - Подивіться, як це зроблю я. Підходить до когось із батьків і каже: "Допоможіть мені, будь ласка". - Таким чином отримуємо результат значно швидше. Висновок. - У житті не варто завжди розраховувати тільки на себе. Інколи допомога близьких людей просто необхідна. "Геральдика". - Продовжимо наше знайомство. Кожен з вас зараз створить свій власний герб. У вас на столах є підготовлені для цього аркушики із завданнями. Якщо маєте проблему із малюванням, просто опишіть те, що намалювали б, словами. Кожному потрібно представити свій герб, тобто розповісти про себе нам усім. Завдання. 1. Намалюйте дві речі, які ви робите добре. 2. Намалюйте ваш найбільший успіх у житті. 3. Намалюйте місце, що є ідеальною оселею для вашої душі. 4. Намалюйте трьох людей, які мали на вас найбільший вплив. 5. Напишіть три слова, які ви хотіли б почути про себе. 6. Намалюйте відпустку (канікули) вашої мрії. Вправа "Плітка". - Пропоную вам ще одну вправу. Для її виконання нам потрібні п'ять добровольців, які повинні ненадовго вийти за двері. Заходить перший учасник, йому декілька секунд показується картинка. Цей учасник повинен розповісти другому про те, що він побачив, потім наступному і так далі. Як правило, до останнього учасника доходить значною мірою змінена, перекручена інформація.

3. 3. Висновок. - Ви стали свідками того, як виникають плітки. Кожна людина по-своєму сприймає події, явища, вчинки інших людей. Недарма кажуть: "На колір і смак товариш не всяк". Нам (особливо жінкам) властива схильність до фантазування, зміни деяких дрібних деталей. Але, пройшовши через кілька людей, новина змінюється часом до невпізнанності. Якщо це ось така безневинна "плітка" - все не так страшно. Недобре, якщо плітками обростають серйозні речі, які стосуються дітей, роботи, сімейного життя тощо. Тому перш ніж розповістикомусь почуту від іншого новину, подумайте, чи достовірна вона і чи не зашкодить це іншим. А якщо самі почули від когось певну інформацію, не спішіть іти лаятися, знайдіть першоджерело і розберіться в усьому. Заповнення батьками анкет. Вправа "Рука допомоги". Кожному з батьків дається вирізана із паперу долонька. - Напишіть на кожномупальчику долоньки, яку допомогу Ви могли б надати вчителеві у роботі з дітьми. Вправа "Кроки". Батьки діляться на дві команди і стають у шеренги одна навпроти іншої. Між шеренгами креслиться лінія. Батьки повинні стати так, щоб їхні ноги були міцно притиснуті до ніг сусіда (трохи розставлені в сторони), плечі торкалися плечей, і міцно взятися за руки. За командою вся шеренга, рухаючись разом, не розриваючи зв'язку, повинна якомога швидше дійти до лінії: Висновок: для досягнення мети треба діяти злагоджено, вміти домовлятися, підтримувати один одного. Вирішення організаційних питань. Учитель роздає батькам пам'ятки, домовляється про зустріч з дітьми тощо. Таємне голосування. - Якщо ви бажаєте провести подібну зустріч з метою згуртування колективу, навчання та розвитку, напишіть на папірці "так" і вкиньте у скриньку,

4. 4. Анкета для батьків 1. Ім'я, прізвище дитини. ___________________________________________________ Число, місяць і рік народження. _____________________________________________ Який дитсадоквідвідувала? ________________________________________________ 2. Чи Ваша дитина: o знає букви _________________________________________________________; o вміє читати ________________________________________________________; o вміє писати ________________________________________________________; o вміє рахувати ______________________________________________________; 3. Якими пестливими іменами ви називаєте дитину в сім'ї?______________________ 4. Особливості характеру дитини (потрібне підкресліть): o спостережливість; o уважність; o дисциплінованість; o непосидючість; o збудливість; o контактність. 5. Чи любить Ваша дитина співати, малювати, танцювати, декламувати, майструвати? (Потрібне підкресліть.) Допишіть інше. __________________________________________________________ 6. Основні види ігор, занять удома. ______________________________________ ________________________________________________________________________ 7. Які захворювання перенесла дитина в дошкільному віці? _____________________ ________________________________________________________________________ 8. Хронічні захворювання, відхилення в органах зору, слуху, дефекти мовлення, інші особливості. _________________________________________________________ 9. Чи належить дитина до категорії дітей-чорнобильців? Посвідчення.____________ ________________________________________________________________________ 10. Ім'я, по батькові батьків, освіта, де і ким працюєте, робочі телефони. Тато: ___________________________________________________________________ ________________________________________________________________________ Мама: ___________________________________________________________________ ________________________________________________________________________ 11. Хто, крім батьків, виховує дитину? _______________________________________ ________________________________________________________________________ 12. Скільки дітей у сім'ї? Які взаємини з братами, сестрами?____________________ ________________________________________________________________________ 13. Де проживають бабусі, дідусі? ___________________________________________ ________________________________________________________________________ 14. Домашня адреса, телефон (телефон для екстрених випадків, сусіди, родичі). ____ ________________________________________________________________________ 15. Чим зможете допомогти школі, класу: вміння малювати, співати, грати на музичних інструментах, копіювання, виконання ремонтних робіт? (Потрібне підкресліть. ) Інше ____________________________________________________________________ 16. Ваші побажання, поради, запитання, пропозиції щодо навчання та виховання дітей. ___________________________________________________________________

# data[].attributes.attachment_link.title
тренінг для батьків 1 класників

# data[].attributes.attachment_link.description
Description Підготовка батьків першокласників до школи 1. РОБОТА3 БАТЬКАМИ ЗАНЯТТЯ- ТРЕНІНГ ДЛЯ БАТЬКІВ МАЙБУТНІХ ПЕРШОКЛАСНИКІВ На дошці прикріплений плакат із правилами роботи:  Приймати все як належне.  Поважати думку інших.  Один говорить,інші слухають.  Бути відвертими.  Все обговорювативідкрито, не "позаочі".  Цінувати час, свій та інших.

# data[].attributes.attachment_link.title
URL Shortener - Short URLs & Custom Free Link Shortener | Bitly

# data[].attributes.attachment_link.description
Bitly’s Connections Platform is more than a free URL shortener, with robust link management software, advanced QR Code features, and a Link-in-bio solution.

# data[].attributes.attachment_link.provider_name
Нова українська школа | Веб-ресурс НУШ

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
НУШ покликана підготувати учнів до життя в суспільстві, навчити практичних навичок, які допоможуть їм у повсякденні. У світі, яким керує інформація, дитина мусить вміти її критично оцінювати, знати, яким джерелам можна довіряти, що таке фейкові новини та як захиститися від маніпуляцій. Сучасні діти мають справу з інформаційним простором з найменшого віку (через ґаджети, телебачення, зовнішню рекламу тощо). Тому вони повинні знати, що таке медіаграмотність уже в початковій школі.

Інформація, яку людина отримує щодня через ЗМІ та соціальні мережі, формує її свідомість. Типова освітня програма початкової школи передбачає змістову лінію "Досліджуємо медіа", відповідно до якої учні мають набути навичок, пов'язаних із медіапродуктами. Інтегрована в початкову школу, медіаосвіта допомагає школярам критично мислити, вчитися шукати й перевіряти інформацію, аналізувати медіаповідомлення і самостійно створювати такі медіапродукти.
Як споживати інформацію правильно і про що варто розповісти учням?

Перевіряти факти. Діти схильні довіряти всьому, що чують від дорослих. Важливо навчити їх із найменшого віку принципу "довіряй, але перевіряй", іншими словами - критичному мисленню. Для цього можна використати гру "3 факти про мене": кожен учень вигадує три факти про себе, один з яких неправда, й називає їх перед класом. Діти намагаються здогадатися, який із цих фактів хибний, ставлячи уточнювальні запитання.

Перевіряти джерела інформації. Автори посібника для вчителів "Медіаграмотність у початковій школі" пропонують такий підхід: пояснювати дітям, що таке "здорове" медіаповідомлення на прикладі "медіаїжі", яку ми споживаємо кожного дня. "Медіакухар", тобто автор повідомлення, обирає, з яких "продуктів" готувати, а люди обирають, якій "кухні" надавати перевагу - здоровій, тобто правдивій інформації, чи фастфуду жовтої преси. Харчування має бути збалансованим. Так само і "медіахарчування" має складатися з різних і перевірених джерел, аби не отруїтися фейками та джинсою.

Не плутати факти з оціночними судженнями. Для того, щоб навчити дітей розрізняти такі повідомлення, підготуйте кілька прикладів, аби учні аргументували, чому це факт чи судження. Наприклад: "Зима - холодна пора року" (факт), "Зима - найгірша пора року" (судження) тощо.

Більше ігор та практичних вправ для розвитку медіакомпетентності можете знайти у посібнику "Медіаграмотність у початковій школі", рекомендованому Міністерством освіти і науки України. Він має на меті сформувати медіаграмотного учня, захищеного від потенційно шкідливих ефектів медіа. Через вправи та ігри діти, крім іншого, розвивають усне та писемне мовлення, вчаться аргументувати свої думки та з повагою ставитися до поглядів інших.

Співавторка згаданого посібника Інна Іванова запевняє, що вміння правильно користуватися медіа стає у пригоді й учителю. Адже використання медіаресурсів під час навчання допомагає наочніше пояснити матеріал та зацікавити, особливо покоління, яке не пам'ятає часів без інтернету.
Олександра Дмитренко, журналістка проєкту "Дружня школа", спеціально для "Нової української школи" Титульне фото: автор - stetsik, Depositphotos Цей матеріал був створений за фінансової підтримки Європейського Союзу та Міністерства закордонних справ Фінляндії. Висловлені в цьому матеріалі думки жодним чином не відображають офіційний погляд Європейського Союзу чи Міністерства закордонних справ Фінляндії.

# data[].attributes.attachment_link.title
Медіаграмотність. З чого почати | Нова українська школа

# data[].attributes.attachment_link.description
Проєкт "Дружня школа" радить, як допомогти учням стати медіаграмотними

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Бери й роби

Дистанційне та змішане навчання - це виклик не лише для учнів, а й для їхніх викладачів. Організувати якісне онлайн-навчання, заряджати мотивацією і бути готовим(-ою) до технологічних проблем - це справді непросто. Навколо безмежна кількість педагогічних інструментів, але як обрати "ті самі" для себе, де знайти час, щоб їх опанувати? Ми знаємо як вам допомогти. У курсі "Бери й роби. Змішане та дистанційне навчання" розкрито понад 30 універсальних практичних інструментів.

надихнутись ідеями для онлайн уроків та проєктів;

познайомитись із сучасними методами та підходами дистанційного та змішаного навчання;

опанувати неймовірні сервіси для створення цікавих завдань;

перетворити оцінювання на улюблену частину заняття;

гейміфікувати навчальний процес та багато іншого.

1 Крок за кроком. Організовуємо дистанційне навчання

2 Змішане навчання: від слів до дій

3 Формувальне оцінювання: секретний складник змішаного навчання

4 ClassDojo. Дистанційне навчання як гра

5 Онлайн-інструменти для оцінювання учнів: Word Wall, Socrative

6 Онлайн-дошки: Explain Everything, Lino

7 Minecraft: Education Edition. Створення анімаційних роликів: Toontastic 3D

8 Онлайн-симуляції: PhET, LabsLand, WorldWide Telescope

9 Інтерактивні робочі аркуші: Liveworksheets, Wizer.me

10 Онлайн-ресурс для формувального оцінювання: Goformative.com

11 Від ідеї до готового продукту: Tricider, Timetoast, Ourboox

12 Онлайн-інструменти: Blogger, Coggle та Google Earth

13 Онлайн-лабораторії GoLab/Graasp

14 Інтерактивні інструменти для розвитку дослідницьких навичок учнів

15 Проєктні завдання та імітаційні ігри: вивчаємо історію online/offline

16 Ідеї для уроків мистецтва: метод "Піксель" та метод "Візуалізація музики"

17 Дизайн-мислення. Екодизайн

18 Віртуальні екскурсії

19 Гейміфікація в дії: Classcraft та iLearn

20 Технічні рішення для дистанційного та змішаного навчання

Навчальні відео
Збалансоване поєднання теорії та практики. Відео доповнює візуалізація, створена для кращого розуміння та засвоєння інформації

Додаткові навчальні матеріали
Корисні шаблони, інструкції та чек-листи. Ці матеріали можна як переглядати онлайн, так і роздрукувати.

Теоретичні та практичні завдання
Кейсові та тестові завдання для кращого засвоєння набутих знань.

Форум
На форумі ви зможете спілкуватися з іншими користувачами, подискутувати про практики викладання, освітні інструменти, поділитися власними ідеями та надихнутися досвідом інших колег.

# data[].attributes.attachment_link.title
Бери й роби. Змішане та дистанційне навчання

# data[].attributes.attachment_link.description
Бери й роби Дистанційне та змішане навчання - це виклик не лише для учнів, а й для їхніх викладачів. Організувати якісне онлайн-навчання, заряджати мотивацією і бути готовим(-ою) до технологічних проблем - це справді непросто. Навколо безмежна кількість педагогічних інструментів, але як обрати "ті самі" для себе, де знайти час, щоб їх опанувати?

# data[].attributes.attachment_link.provider_name
Нова українська школа | Веб-ресурс НУШ

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Дистанційне навчання - це насамперед навчання. Тому процес організації і теорії навчання (наприклад, асоціативно-рефлекторна) нікуди не діваються, просто з'являється інший спосіб зв'язку.

Тобто, в дистанційному навчанні дитина має пройти шлях від сприйняття інформації до її розуміння, запам'ятовування, можливо, відтворення, використання на різних рівнях. Якщо далі розглядати таксономію Блума - то і до створення чогось нового.

ЗАСОБИ ЗВ'ЯЗКУ

Залежно від засобів зв'язку, можна організовувати різне дистанційне навчання.

Найперше дистанційне навчання відбулося ще 1840 року - листування вчителя і учениці. Це перші листи, коли вчитель надсилав завдання, потім отримував відповіді, перевіряв роботу і оцінював, надавав зворотний зв'язок.

Радіоуроки були популярними на початку ХХ століття.

Телевізійні уроки від відомих педагогів-новаторів в кінці 90-х років. Зараз ми бачимо уроки Всеукраїнської школи онлайн.

Сучасні технології, інтернет призвели до появи нових способів дистанційного навчання. Наприклад, системи керування навчанням - LMS. Із такою системою школам набагато легше організувати дистанційне навчання.

Або Viber - дистанційний герой української освітньої системи. Виявилося, що це один із найпоширеніших засобів зв'язку, який можна використовувати і для дистанційного навчання. Це не означає, що не потрібно рухатися далі, але коли ми у стані "не потонути", то будь-який засіб зв'язку, який може з'єднати учня і вчителя, є ефективним.

РІЗНІ УМОВИ ДИСТАНЦІЙНОГО НАВЧАННЯ
Є різні соціальні умови, в яких живуть учні:

Є учні, які живуть у складних життєвих обставинах. Якщо для них організований будь-який зв'язок зі школою та вчителем, то це вже дуже позитивно.

Є різні технологічні моменти, які пов'язані, знову ж таки, з тим, в яких умовах живуть діти - у багатьох просто немає інтернету.

Є різні дидактичні обставини. Ми перебуваємо у стані, що дидактика, методики мають зреагувати і з'являться якісь методичні кейси проведення відеоуроків, відеоконференцій.

Вчителі теж опинилися в різних умовах. Дуже радує, що в багатьох вчителів знайшлась віра в себе і вони почали робити те, що мали робити, - встановлювати будь-який зв'язок зі своїми учнями, а далі вчитися, вибудовувати дистанційне навчання.
Дистанційне навчання виявило:

Є група учнів, яким складно навчатися в таких умовах, що їм потрібна підтримка.

Потрібно посилити мотиваційні моменти.

Уміння критично мислити, працювати з будь-якою інформацією, навички саморегуляції - виявилися не просто не сформованими, деякі діти про це навіть не здогадувались.

ЗМІСТ ОСВІТИ І ДИСТАНЦІЙНЕ НАВЧАННЯ

Є не просто різниця дистанційного навчання у дошкільній чи початковій освіті, але і кожний навчальний предмет має свою специфіку.

Дистанційне навчання може бути синхронним і асинхронним.
Синхронне:

Це "прямий ефір", дитина контактує через засоби зв'язку безпосередньо з учителем. Це може бути відео-, аудіозв'язок, спілкування в чаті.

Дозволяє підтримати дітей. Навіть коли вчителька надсилає смайлик, добрі слова, то це для дітей вияв людськості. Це спричиняє розуміння дитиною, що вона долучена до спільного процесу.

Асинхронне:

Потребує самостійного планування або планування за допомогою вчителя, дедлайнів.

Ми зараз маємо справу з жорсткими і гнучкими дедлайнами. Гнучкі дедлайни кращі: коли не встигаєш - то додається час на доопрацювання.

Може відбуватися через електронне листування, телевізійні уроки, вчителі створюють блоги, сайти тощо.

Асинхронне дистанційне навчання так само потрібне, як і синхронне, тому що є діти, яким потрібно більше часу на опрацювання тієї чи іншої теми. Також є діти з різними освітніми потребами, тож так забезпечується диференціація.

Перевага асинхронного дистанційного навчанням ще в тому, що його можна планувати, виходячи з наявних умов. Якщо я користуюсь маминим комп'ютером, а мама працює дистанційно, то я, наприклад, можу з нею домовитися і зробити так, щоб це навчання відбувалося.

Найкращий результат має гібридне навчання - коли ми зустрічаємось із дітьми в синхроні (наприклад на відеоконференції) і водночас застосовуємо асинхронне навчання.

Чому так? Надається підтримка учням у синхронні. Водночас, деякі речі найкраще робити в асинхронні. Також це можливість учням самостійно планувати своє навчання, виходячи з тих чи інших умов.

РОЗКЛАД ДИСТАНЦІЙНОГО НАВЧАННЯ

Особливості розкладу дистанційного навчання в тому, що ми зазначаємо вид зв'язку біля навчального предмету.

Є два підходи: колегіальний і автономія вчителя.

Багато вчителів обирають різні платформи для проведення відеоконференцій, надання завдань. Тому виник дисбаланс між автономією вчителя і потребами учнів, які мають опанувати багато видів зв'язку. Цей дисбаланс проявляється тим сильніше, чим менші діти.

Школи, які одразу орієнтувалися на потреби учнів, обмежили вчителів у виборі. Колегіальне рішення школи в цьому питанні дуже важливе.
Рекомендації:

Ключове питання для комунікації - принцип простого входу. Це, наприклад, коли всі знають, що вранці в понеділок є розсилка з розкладом. Або що потрібно зайти у цей час на певний сайт і побачити свій розклад.

Важливо, щоб в учнів були контрольні списки. Це може бути список справ чи вправ. Але це не просто список з інструкціями, куди звернутися, якщо будуть запитання або проблеми. Це так само список результатів, чого від тебе очікує вчитель.

Важливо організувати простір для спілкування. Я знаю, що в початковій школі продовжується практика ранкових кіл. Діти зустрічаючись не кожного дня, хоча б один чи два рази на тиждень, щоб сказати одне одному слова підтримки. Це важливо для спілкування і для підтримання віртуального класу як класу.

Час для звички. Не треба очікувати, що всі одразу перелаштуються, вибудують свій графік і будуть досконалими. Зважаймо, що ми живемо у стані невизначеності, це впливає на організацію життя в сім'ї. Тож потрібен час, щоб у нас виникли перші рутини, перші звички.

Ми забули про безпеку в інтернеті, конфіденційність. Одне з останніх домашніх завдань, на яке я натрапила, полягало в тому, щоб сфотографувати вдома всі пристрої, що живляться електроенергією, зробити з цього презентацію і надіслати вчительці. Це креативне завдання, але думаймо і про безпеку в інтернеті. Коли ми даємо завдання - мусимо думати, як це може вплинути на конфіденційність і безпеку навіть сімей.

Якщо потрібна консультація, то вона відбувається в межах робочого часу директора, заступників і вчителя. Це один із викликів - обмеження часу роботи вчителів, вони не можуть консультувати о 21.00. Це питання адміністрації.

СЕРВІСИ ДЛЯ ВПОРЯДКУВАННЯ РОЗКЛАДУ

Padlet - другий національний герой за розповсюдженістю в Україні;

Firefly - щоб спланувати завдання (можна підключити відеоконференцію в Zoom).

ПРИКЛАД РОЗКЛАДУ СЕРЕДНЬОЇ ШКОЛИ

Цей розклад - один із варіантів у книзі "Думайте про педагогіку під час розгорненої пандемії", яка вийшла ще 29 березня 2020 року. Взагалі це хороший кейс для людей, які займаються організацією освітніх систем, і науковців. Адже це швидка реакція і надання підтримки школам.

Це також кейс, щоб ми розуміли, що чим краще для шкіл буде складена дорожня карта, чим більше варіантів школи отримають, чим більше наукової і державної підтримки, тим краще буде налаштоване дистанційне навчання.

Тут є п'ять сесій по 30 хвилин:

Сесія 1. 08:30 - 09:00

Сесія 2. 09:00 - 9:30

Сесія 3. 09:30 - 10:00

Сесія 4. 10:30 - 11:00

Сесія 5. 11:00 - 11:30

Далі йде час на те, щоб діти зайнялись своїми справами. Потім за вибором учителя в них є невеличкі завдання - не більше 15-ти хвилин.
Рекомендації:

Коли ми визначаємо тривалість сесій, треба враховувати навички саморегуляції учнів і зважати, що сесії у початковій, середній та старшій школах можуть тривати по-різному.

Коли створюється розклад (у цьому випадку розклад синхронного навчання), саме в ці пів години через будь-який зв'язок (не обов'язково відеоконференцію) педагог перебуває з учнями, може їх консультувати.

Обов'язково є час для асинхронного навчання. Наприклад, після сесії синхронного навчання дитина за вказівками вчителів і за допомогою батьків організовує навчання сама. Вчителі допомагають спланувати роботу дітей, надають індивідуальні консультації, якщо це оговорено і це їм під силу. Вони також надають завдання, шаблони та інструкції для опанування теми.

Головне - гнучкість. Якщо навіть 80% учнів на уроках - добре, 20% можуть мати індивідуальні плани. Присутність учнів на уроці - це не присутність учнів, як в очній школі. Ми можемо відмічати, хто є на уроці, але гнучко ставитися до різних обставин, через які діти не можуть вийти на синхронний зв'язок.

Це розклад однієї із шкіл:

На початку дистанційного навчання директор школи написав лист усім батькам. Школа надає батькам інформацію, яка може їх заспокоювати, щоб вони розуміли систему, за якою буде працювати дитина.

Головне - гнучкість: дитині дозволяють завершити сесію раніше, якщо це потрібно. Сесії тривають пів години, цей розклад орієнтований більше на середню школу. Одразу в листі зазначено, що всі завдання будуть оприлюднюватися у Google Classroom щодня до 9.30. До початку занять діти вже мають список, що вони можуть робити.

Спочатку розклади складалися щодня - цим можна продовжувати користуватися, якщо поки ви не вийшли на щотижневе планування. У листі зазначено, що вчителі будуть гнучкими і розумними щодо дедлайнів - це знімає напруженість між учителями і батьками. Тобто це не варіант, коли треба негайно відправити домашнє завдання.

Ще зазначається, що спілкування необхідне для успіху під час дистанційного навчання. І це теж важливий меседж - що школа буде реагувати і намагатися конструктивно вирішувати будь-які питання.

Рекомендація - зосередитись на формувальному оцінюванні, перевірці на розуміння. Формувальне оцінювання має на меті зрозуміти, де помилка, чому дитина чогось не розуміє і допомогти їй налагодити навчання, щоб усе ж таки опанувати навчальний матеріал.

У листі зазначено, що формувальні оцінки суттєво не впливатимуть на підсумкові. Якщо ви чогось не знаєте, помилились, то це лише можливість подивитися, як можна налагодити співпрацю і навчання. Якщо потрібно - то проконсультують учня і батьків телефоном чи через відеозв'язок.

У горі ви можете побачити електронну адресу директора, батьки можуть написати йому листи. Запис на консультацію - теж електронною поштою.

Ось - ще один варіант впорядкування і структурування шкільного дня для учнів будь-якого віку:

РОЗКЛАД У ПОЧАТКОВІЙ ШКОЛІ
Рекомендації:

Є зустріч онлайн, але потрібно виходити із можливостей дітей кожного класу. Тож зустрічі можуть бути великими і невеликими. Учні початкової школи можуть завантажувати програми, але в моментах саморегуляції вони програють середній і старшій. Тому розклад із нагадуванням буде дуже доречним.

У початковій школі так само пропонується мати контрольний список на день, так звані чек-листи. Учні можуть планувати день і відмічати, що зробили.

Сесія може тривати 30 хвилин. Проте вона може бути скорочена, залежно від очікуваного результату.

Вчителі впродовж певного зазначеного часу залишаються на зв'язку з батьками учнів за допомогою LMS, текстових повідомлень, додатків, електронних листів, телефонних дзвінків.

У згаданій книзі говориться про баланс. Це розумне навантаження дітей, синхронне і асинхронне навчання, зворотний зв'язок, розуміння, що в батьків є й інші завдання і обов'язки.

ПРИКЛАДИ ОРГАНІЗАЦІЇ НАВЧАННЯ ВПРОДОВЖ 30 ХВИЛИН

Якщо ми думаємо, що 30 хвилин - це відеоконференції, то це не так. Ось кілька прикладів:

Учитель пропонує скрінкаст на 5 хвилин (трансляція того, що відбувається на екрані вашого пристрою - ред.) + 25 хвилин відповідає на запитання в режимі чату або відеоконференції.

15 хвилин відеоконференція із завданням + 15 хвилин самостійної роботи;

10 хвилин самостійного читання уривку тексту (наприклад, параграфу), а потім 20 хвилин запитань в організованому середовищі.

30 хвилин - аналіз теми, робіт учнів у відеоконференції.

8 хвилин - тематичне відео на YouTube + 22 хвилини виконання завдання із зворотним зв'язком.

Дві 10-хвилинні вправи + 10 хвилин узагальнення.

ІНСТРУКЦІЇ

Про інструкцію гарно написано в матеріалі про німецьку вчительку математики - як вона організовувала індивідуальні консультації і які давала покрокові інструкції - дуже прості, аби діти могли їх виконати.

До речі, американське дослідження щодо ефективності дистанційних курсів для студентів вишів виявило найбільшу проблему в тому, що діти не отримували достатньо ефективного зворотного зв'язку і чітких інструкцій від викладачів. Нечіткість інструкцій була в тому, що вони не розуміли, що їм потрібно робити.

Чим чіткішими та конкретнішими будуть інструкції, чим краще будуть прописані алгоритми для самостійного опрацювання, тим більший навчальний ефект ви отримаєте.

ІНДИВІДУАЛЬНИЙ РОЗКЛАД

Нещодавно була презентація нової технології EyePass, яка відслідковує рух очей. У такий спосіб можна розуміти, як і на що ми звертаємо увагу, читаючи або переглядаючи відео. Це може змінювати підхід до організації навчального матеріалу - виділяти певний матеріал у навчальних посібниках і відео, концентруватися на деталях. Також ми можемо визначити, що коли ми дали читати параграф - це не означає, що всі діти його прочитають однаково і зрозуміють, про що там йдеться.

Це рух очей трьох учнів (червоні, зелені і жовті блоки). Виділене червоним - це те, на чому була сконцентрована увага.

Для повноцінної організації навчання цієї технології замало, але вона може сприяти індивідуальній роботі з учнем. Якщо у вас є діти, які по-різному сприймають навчальний матеріал, ви можете організовувати групи дітей в чаті. Наприклад, чатитись із тими, кому потрібно більше навчального навантаження, і з тими - кому потрібно пояснити ще раз.

Другий момент - кількість докладених зусиль. Усі діти отримують оцінки, але кількість зусиль, які вони прикладають у всіх різна. Це - слайд із презентації Віктора Коваленка про технологію EyePass. Вона розповсюджується в Україні і уже інтегрована у Moodle.

Один учень (рожевий) - отримав оцінку 10, він доклав багато когнітивних зусиль. Інший учень (салатовий) теж отримав 10, але обсяг його когнітивних зусиль значно менший.

Це говорить про те, що, коли ми даємо завдання, вони лежать для різних учнів у різних зонах - актуального розвитку (дуже легко) і найближчого розвитку (гарно попрацювали когнітивні зусилля). Визначення обсягу когнітивних зусиль дає можливість оцінити, в якій мірі відбулося навчання.

Ми можемо побачити співвідношення зусиль до результату, рівень підготовки, вміння використовувати знання.

Це ще один заклик до диференціації у дистанційному навчанні.
Рекомендації:

Ви бачите чотирьох учнів, які по-різному читали один текст. Так само реагують ваші учні. Коли ми даємо їм онлайн-тест на 15 хвилин із жорстким дедлайном - результати будуть залежати не тільки від знань учнів, але й від того, в якому вони психофізіологічному стані. Чим спокійніший учень, тим кращі він матиме результати (чи в нього є окрема кімната, гарний комп'ютер, ласкава мама, чи є молодші брати чи сестри, про яких потрібно піклуватися).

ПРАВИЛА І ВИРОБЛЕННЯ НАВИЧОК

1. Потрібно проговорити правила медіабалансу і користування гаджетами. Наприклад, ця весела історія для початкової школи про медіабаланс.
Правила медіабалансу:

Усі страви для пристроїв безкоштовні.

Кожен день ми будемо робити щось без нього і щось з ним!

Ви повинні попросити дозвіл, перш ніж використовувати пристрій, навіть для школи.

Ви будете мати тихий час кожного дня.

Правила можуть бути так само весело представлені і в середній школі.

2. Добре мати мету на тиждень. Якщо ви її маєте, то рекомендуєте батькам виробляти вдома певну рутину - тобто кожного дня поступово йти до своєї мети. Або для вчителя: він робитиме якийсь додаток не всю ніч, а розподілить на щовечора протягом певного часу.

Наприклад, мета на тиждень важлива для щоденного читання дітей - скільки учень має прочитати сьогодні і кожного дня, щоб досягнути своєї мети.

Є картки для зарядки. Учень або учениця пише, що цього тижня збирається зробити, далі планує, як дійде до того результату. Батьки, водночас, теж пишуть, які вправи вони мають робити, щоб виробити навичку.

Ми всі звикли думати, що навички виробляються за 21 день. Насправді, було проведено дослідження, в якому студентів привчали пити воду і присідати 50 разів. Виявилось, що для вироблення навички пити воду треба приблизно 21 день. Але для звички присідати - більше 100 днів.

Думаймо, скільки мозку потрібно енергії, щоб оволодіти новими навичками. Адже зараз - коли такий рівень тривожності - наш мозок не дозволить серйозно думати про формування складних навичок. Він витрачає енергію на збереження нашого життя - високий рівень тривожності сигналізує, що треба весь час думати, як рятуватися.

ПОРАДИ ДЛЯ ШКІЛ, ЯК ДОСЯГТИ ЄДИНОГО ПІДХОДУ ЩОДО РОЗКЛАДІВ І ПРАКТИК

Робіть усе можливе з того, що ви можете зробити. Робіть зараз і думайте про перспективу.

Співпрацюйте. Класи різні, але процедури і принципи, які ви впроваджуєте у школі, мають бути однаковими. Це важливо для того, щоб ви могли конструктивно спілкуватися з батьками і учні не відчували дискомфорт.

Спрощуйте: менше = більше. Насправді найважливішим є зворотний зв'язок - конструктивний, раціональний, формувальний, який сприятиме розумінню навчального матеріалу учнями. Не кожен урок - це супервідео, думайте про кінцевий результат.

Обирайте те, що працює. Якщо щось не працює з вашим класом чи учнем, то наскільки б модним воно не було - спробуйте щось інше. Будьте реалістами.

З'ясуйте, що важливо для учителів, учнів і батьків.

Налагоджуйте взаєморозуміння.

Будьте добрими до себе та інших.

Корисні ресурси для асинхронного навчання, створені вчителями:
Обидва сайти створені в конструкторі WIX.com.

Це класні приклади, коли вчителі з різних куточків України можуть дистанційно об'єднуватися завдяки створенню сайтів. Розробниками сайту може бути і група вчителів.

Важливо: не всі діти можуть зайти на сайт з комп'ютера. Тому коли ми створюємо якісь ресурси, маємо думати про мобільні пристрої.
Інші корисні ресурси:

Google Science Journal - для організації роботи дітей у групах і парах. Було б непогано, якщо б ми організовували дослідницькі групи учнів. В умовах самоізоляції таке спілкування вкрай важливе.

Дошка відеовідповідей (Flipgrid)

ГНУЧКІСТЬ В ОЦІНЮВАННІ І ЗВОРОТНИЙ ЗВ'ЯЗОК

Акцент у більшості світових практик робиться на формувальному оцінюванні і зворотному зв'язку. Головне - це допомога учням вчитися.

Ми чомусь думаємо, що якщо дитина подивилася відео, то вона одразу все зрозуміла і зможе виконати вправу. Проте деякі діти можуть і сорок разів подивитися, але не зрозуміти, що відбувається. Тому зворотний зв'язок повинен обов'язково бути.
Зворотний зв'язок:

Має бути конкретним, прозорим і чітким. Він має спричинити зміни в поведінці, але не через страх, а тому, що учень зрозумів помилку і хоче її виправити.

Має бути зручним. Зручним для дітей, батьків і вчителів. Оберіть найкращий канал зв'язку, який влаштує всіх.

Має бути своєчасним. Якщо учень чекає на зворотний зв'язок від учителя тиждень - це може спричинити непорозуміння, не дуже чітку систему навчання. Звісно, навантаження під час дистанційного навчання на вчителя колосальне. Часу особливо немає, але треба обирати, чим займатися, щоб надати якісний фідбек учням.

Постійність. Зворотний зв'язок не може бути час від часу, він має бути постійним і послідовним. Саме так ми можемо дійсно чогось навчити дітей.

Контрольні списки або що потрібно зробити для покращення. Ці списки можуть бути груповими, якщо вся група зробила помилку.

Корисні посилання, рекомендації - що потрібно подивитися, на що звернути увагу. Усі рекомендації мають бути чіткими. Закликаю подумати про допомогу і співпрацю, щоб зворотний зв'язок був підтримкою. Якщо у вас є можливість зробити зворотний зв'язок індивідуалізованим, то зробіть це. Адже зворотний зв'язок у груповому чаті для всіх батьків (як спроба мотивувати батьків і учнів) спричиняє непорозуміння і конфлікти.

Інструменти для оцінювання:

Гарно показали себе онлайн-тести з автоматичним зворотним зв'язком. Неможливо перевірити сотні дитячих робіт через фото. Тести перевіряють рівень запам'ятовування інформації, відтворення або роботу з іншими гаджетами. Сервіси: Quizlet, Google Forms, Kahoot, Pear Deck.

Навчання через відео. Якщо ви посилаєте відео, то бажано, щоб до нього була якась перевірка. Адже просто подивитися відео і зробити типову вправу - не дієво. Краще прив'язати до відео те, що ви будете оцінювати. Сервіси: EdPuzzle, Khan Academy, Nearpod, YouTube.

Можна використовувати записані пояснення/відгуки на діаграмах, розв'язках чи процесах (обговореннях), якщо ви користуєтесь цими додатками. Просто писати на тому, що надсилають діти. Сервіси: Flipgrid, Explain Everything, Seesaw, Screencastify, Kaizena.

Створення портфоліо робіт для спостереження за навчанням. Я наразі не маю однозначної відповіді, які мають бути завдання. Хтось говорить про більш творчі, хтось - про репродуктивні, тому що треба відпрацьовувати уміння і навички. Це питання відкрите, але завжди має бути баланс. Сервіси: Seesaw, Book Creator, Pages, Google Sites.

Обговорення тем/Дошки. Обговорювати (наприклад, картини на образотворчому мистецтві чи літературний твір) можна навіть у Viber. Відправити дітям картину і поставити кілька запитань. Лише продумайте, скільки дітей має бути в чаті. Сервіси: Flipgrid, Padlet, Viber.

Опитування/Зворотний зв'язок. Сервіси: Mentimeter, Poll Everywhere, Survey Monkey.

Спільне використання контрольного списку. Сервіси: будь-який додаток для публікації списків.

РЕКОМЕНДАЦІЇ

Визначте пріоритети: спочатку Маслоу - потім Блум. Це стосується як унів, так і вчителів.

Розробіть правила дистанційного навчання та відслідковуйте процес. Унормуйте його зі своїми колегами і зробіть так, щоб це було зручно і для вчителів, і для батьків, і для учнів. Простий вхід - найкраще рішення наразі.

Використовуйте синхронне і асинхронне дистанційне навчання.

Співпрацюйте! Обмежте кількість додатків і платформ. Співпрацюйте з різними вчителями, щоб, наприклад, створити разом сайт для навчання, якщо у вас збігаються програми, підручники і т.д.

Створюйте спільноти і покращуйте зв'язок. Допомагайте одне одному, тому що так ви можете підтримувати свій ресурс. Марія Іванівна, наприклад, записала відео, а я розроблю інтерактивну вправу, і в нас буде чудовий урок.

Надайте можливість учням працювати парами, у групах над якимось проєктами. Розкажіть їм, як це робиться.

Оберіть інструменти, зручні для мобільних пристроїв. Інакше велика кількість дітей просто "відпаде".

Потурбуйтесь про захист персональних даних та конфіденційність.

Надайте підтримку учням і батькам у використанні цифрових пристроїв. Для деяких батьків просто треба розіслати інструкції, що необхідно робити. Це набагато легше, ніж щораз проговорювати.

Напишіть листа подяки учням за те, що вони вчаться, батькам та адміністрації - що підтримують. І собі обов'язково теж напишіть лист подяки.

Дивіться також презентацію:
16.-04-ДИСТАНЦІЙНЕ-НАВЧАННЯ

Завантажити презентацію "Нова українська школа" Титульне фото: автор - racorn, Depositphotos Публікація підготовлена за підтримки Представництва "Фонду Фрідріха Науманна за Свободу" в Україні. Фонд Фрідріха Науманна за Свободу - фонд ліберальної політики, що сприяє зміцненню свободи та гідності людини в усіх сферах суспільства. Детальніше за посиланням.

# data[].attributes.attachment_link.title
Практики та підходи до дистанційного навчання - рекомендації для вчителів | Нова українська школа

# data[].attributes.attachment_link.description
Публікуємо конспект трансляції на сторінці "Нової української школи" з методисткою Новопечерської школи, тренеркою та авторкою підручників НУШ Інною Большаковою.

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Можливо, у Вашому браузері відключено JavaScript. For the best experience on our site, be sure to turn on Javascript in your browser.

Завдання для самостійної роботи 2 клас

Карантин додав безперечно проблем не тільки батькам, але й вчителям. Досить тривалий час учні будуть на карантині й тому вчителеві потрібно розробити план дистанційного навчання та організувати його. Тому вам, шановні, невеличкий презент від видавництва для учнів початкової школи завдання на пару днів. Маємо чудові книжки для самостійної роботи - "Корисні канікули" для учнів 1 та 2 класів. Завантажуйте та користуйтесь!

Стежте за знижками та акціями

# data[].attributes.attachment_link.title
Матеріали для самостійної роботи учнів 2 класу │ Видавнича група Основа

# data[].attributes.attachment_link.description
Можливо, у Вашому браузері відключено JavaScript. For the best experience on our site, be sure to turn on Javascript in your browser. Завдання для самостійної роботи 2 клас Карантин додав безперечно проблем не тільки батькам, але й вчителям. Досить тривалий час учні будуть на карантині й тому вчителеві потрібно розробити план дистанційного навчання та організувати його.

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Перш ніж обирати спосіб, добре б розібратися зі своїми страхами та запереченнями, переконана психолог Ольга Точій. Днями під час онлайн-майстерки, коли вчитель математики читав реп на тему уроку і демонстрував театральний реквізит, чимало коментарів стосувалися не нюансів його роботи, а сумнівів щодо її ефективності. "Вчитель вже перетворився на блазня", "І хто ж з дітей поважатиме такого педагога?", "Все навчання не можна перетворити на гру. Якщо немає важкої праці, немає результату" - ось такими є типові побоювання.

Знаєте, коли виникло упередження щодо того, аби продумувати заздалегідь, як утримати увагу дітей на дистанційному навчанні? 60 років тому! Так, звісно, тоді не було занять онлайн, пояснює пані Ольга. Але їх вигадали... фантасти. Є чимало творів, де можна почитати про віддалені заняття чи телеуроки. Вигадали - і одразу ж наперед засудили.

У 1966 році американський фантаст Ллойд Біггл-молодший написав фантастичне оповідання "Яка чарівна школа". Педагог з Марса (у прямому сенсі) повертається працювати на Землю, і не знає, що тут вже давно шкіл взагалі не існує, лише телеуроки. Вчителі вигадують, як привернути увагу учнів, адже від рейтингу популярності їхніх передач залежить продовження контракту. Той, хто викладає англійську мову та літературу, жонглює та, немов актор, грає літературних героїв. Викладач економіки демонструє фокуси з картами та грошима. Вчителька історії малює карикатури та комікси на теми уроків. Діти зацікавлені, але саме це видається головній героїні оповідання 1960-х років "заграванням з учнями, перетворенням уроку на шоу". І вона знаходить врешті-решт можливість хоча б кількох підлітків майбутнього посадити за парти та викликати до дошки. Чому діти погодилися? Бо хотіли не лише слухати, а й говорити самі, перевіряти свої знання та вміння. І в цьому криється чудова підказка сучасним педагогам.

"Працювати слід не 12 годин на добу, а головою"

Яка? Жоден фантаст не здогадався, що існуватиме інтернет з можливістю зворотного зв'язку. Тож те, що може утримати увагу онлайн, - давати учням слово. Ранкове коло на початку уроків, проблемне завдання, яке виконують у групі однолітків (вчитель може навіть підкреслити, що вимикає звук, щоб відповідь учнів стала сюрпризом, тож заохочує поділитися результатом), особисті враження та асоціації від теми й інші подібні способи допоможуть утримувати увагу учнів. Адже як би цікаво не оформили дорослі те, що хочуть донести до дітей, останнім важливо, щоб і їх слухали.

Якщо сумнівів у потребі утримувати увагу дітей немає, досвічений вчитель знайде варіанти.

1. Будувати урок як фільм чи виставу, плануючи його за законами класичної драматургії. Провести на початку якийсь звичний ритуал для налаштування учнів чи розмову про настрій кожного, яскраву зав'язку, розвиток, кульмінацію (пікове враження на тему уроку), розв'язку (пояснення), фінал (прощання).

2. Виручить несподіванка. На початку заняття добре дивувати. Не обов'язково щось робити особисто, може стати в пригоді відеовставка. Добре заготовити скарбничку "візуальних шоків" для уроків онлайн.

3. Спрацює контрастність. Елементарно змінити гучність голосу (шепотіти), темп мовлення (уповільнитися чи жартома прискоритися), щоб це зацікавило дітей.

4. Створювати атмосферу. Наприклад, для уроку в середній чи старшій школі взяти за основу модний серед підлітків серіал (скажімо, "Дивні дива"). З нього можна запозичити музику, відео, тренди та поєднати з навчальним відео. Наприкінці уроку варто додати, що далі буде - у наступній серії.

5. Залучати до гри, яка триває увесь урок. Для початкової й середньої школи це може бути якась фантастична історія, де відповідь на одне завдання наближує до загального казкового результату (визволити якогось персонажа з біди, відвести загрозу від нашої планети тощо). Для старших класів підійде детективна історія.

6. Провокувати на помилку або самому помилятися. Якщо учні знають, що вчитель поставить неправильне запитання, або що треба знайти три помилки в його словах, вони слухають значно уважніше.

7. Давати щось корисне тут і тепер. Наприклад, діти полюбляють щось готувати на кухнях під час онлайн-уроків (у присутності батьків). Але це можна робити не лише на уроці праці, а й на інтегрованих заняттях у початковій школі чи за предметом "Я досліджую світ". Навіть математичні обчислення сприймаються інакше, коли треба підрахувати кількість реальних інгредієнтів і можна побачити, що з цього вийде.

Вчителька української мови та літератури Краснопавлівського ліцею на Харківщині, півфіналістка Global Teacher Prize Ukraine 2017 Галина Загорулько:
- Варто, щоб такий урок проходив у динаміці. Можна використати для пожвавлення завдання на платформі https://learningapps.org. Вони прості у створенні. А для дистанційного уроку можна зробити спрощені варіанти через брак часу, для створення ситуації успіху.

Директорка, вчителька історії полтавської школи №38, фіналістка Global Teacher Prize Ukraine 2017 Тетяна Веркалець:
- Під час уроку, там, де цього ніхто не очікує, запитайте, чи всі написали листа Миколаю та Діду Морозу. І нагадайте, що подарунки ці особи приносять тільки слухняним, і дистанційне навчання теж береться до уваги. Посміялись, трохи розслабились, але і підбадьорилися, та навчаємося далі.

10 оригінальних паперових прикрас для ялинки

Професія вчителя є важливою - так вважають 85 % українців

# data[].attributes.attachment_link.authors[].name
Аліна Мірошнікова

# data[].attributes.attachment_link.title
Як утримати увагу учня онлайн - журнал | "Освіторія"

# data[].attributes.attachment_link.description
Перш ніж обирати спосіб, добре б розібратися зі своїми страхами та запереченнями, переконана психолог Ольга Точій. Днями під час онлайн-майстерки, коли вчитель математики читав реп на тему уроку і демонстрував театральний реквізит, чимало коментарів стосувалися не нюансів його роботи, а сумнівів щодо її ефективності.

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Європейський навчальний фонд (ETF) на платформі Open Space опублікував 10 порад щодо дистанційного навчання для вчителів:

1. Приймайте етапи розвитку дистанційного навчання. Обмін досвідом між колегами сприятиме покращенню якості надання освітніх послуг. Технології дистанційного навчання повинні вдосконалювати ваші професійні навички, а не змінювати.

2. Слідкуйте за результатами навчання, ставлення своїх учнів до такого навчання та своїм добробутом. Не намагайтеся давати більше інформації для учнів - краще менше, але з користю.

3. Використовуйте різні методи та прийоми під час дистанційного навчання. Для досягнення відмінного результату можна поєднувати стандартні методи із цифровими технологіями. Це надасть вашим урокам різноманітності, але водночас не забувайте про почуття міри.

4. Плануйте свій час. Для кожного уроку близько 20 хв знадобиться на викладення теоретичного матеріалу, а решта часу - для практики, застосування та закріплення матеріалу. Найважливіше, при будь-якій формі навчання, спілкування з учнями. Відеочати з учнями мають стати нормою.

5. Розподіляйте великі завдання на етапи з чіткими часовими рамками. Так учням легше й зрозуміліше опрацьовувати матеріал.

6. Мотивуйте себе та своїх учнів. Оцінюйте, вдосконалюйте кожен урок та насолоджуйтесь досягнутим успіхом. Будьте взірцем для наслідування та будьте в мережі в зазначений час. Не порівнюйте результати під час дистанційного навчання з тими, що прогнозували отримати в класі.

7. Навчайтеся вчитися. Показуйте своїм учням, що ви готові до змін і вмієте використовувати в освітньому процесі сучасні технології.

8. Довіряйте керівництву та своїм співробітникам. Ваші досягнення будуть оцінені так само, як під час звичайних уроків.

9. Отримуйте зворотній зв'язок від колег та учнів. Відгуки від учнів, батьків та колег покращують якість уроків та збільшують зацікавленість до них.

10. Насолоджуйтеся своєю професією. Ваша діяльність важлива для суспільства та країни. Ви впливаєте на розвиток та становлення майбутнього.

Нагадуємо, чинності Положення про дистанційну форму здобуття повної загальної середньої освіти. МОН з Мінцифри платформу для дистанційного та змішаного навчання "Всеукраїнська школа онлайн".

# data[].attributes.attachment_link.title
Міністерство освіти і науки України - Технології дистанційного навчання для вдосконалення професійних навичок - опубліковано поради для вчителів

# data[].attributes.attachment_link.description
Європейський навчальний фонд (ETF) на платформі Open Space опублікував 10 порад щодо дистанційного навчання для вчителів: Приймайте етапи розвитку дистанційного навчання. Обмін досвідом між колегами сприятиме покращенню якості надання освітніх послуг. Технології дистанційного навчання повинні вдосконалювати ваші професійні навички, а не змінювати. Слідкуйте за результатами навчання, ставлення своїх учнів до такого навчання та своїм добробутом.

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Зачекайте, «Всеосвіта» завантажується...

# data[].attributes.attachment_link.description
This process is automatic. Your browser will redirect to your requested content shortly.

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Ready to play?

When children play, they learn. They solve problems, think strategically, relate to others, and manage life's ups and downs. Play helps children learn how to learn - and love learning. We've gathered some of our favourite games. You can play them anywhere - using things you find at home.

More activities

# data[].attributes.attachment_link.description
We're here to convince the grown-ups. Because play is something every child, everywhere in the world can do. It fuels curiosity, sparks creativity, and inspires a lifelong love of learning. Children who play pick up all kinds of skills to thrive today - and lay the foundations for a happier, healthier life tomorrow.

# data[].attributes.headline
Створюємо комікси

# data[].attributes.subject
Створюємо комікси

# data[].attributes.attachment_link.title
Free Storyboarding Software — Online Storyboard Creator

# data[].attributes.attachment_link.description
Storyboard That: Easy online storyboard creation! Perfect for filmmakers, teachers, and students. Create storyboards and comics with Storyboard That today!

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Конкурсна робота - комікс "Будь пильним - фейк!" може бути використана як інформаційний матеріал у будь-якій сфері для ознайомлення з принципами медіаграмотності, зокрема в навчальних закладах для здобувачів освіти.

Робота є переможницею конкурсу "Моя школа - медіаграмотнота".

Авторки: Кузьменко Юлія, учениця 10-а класу Миколаївської гімназії №41 Миколаївської міської ради Миколаївської області, Ришкова Світлана Сергіївна, учитель інформатики Миколаївської гімназії №41 Миколаївської міської ради Миколаївської області.
Актуальність
Для збільшення інтересу до теми, робота "Ми медіаграмотні" була виконана у вигляді комікса. В роботі показані деякі фрагменти аналізу отриманої інформації на достовірність в ілюстративний формі.

Показати в доступній та цікавій формі що не кожній інформації можна довіряти і що обов'язково потрібно перевірити отримані дані

Заохотити людей критично ставитися до інформації.

Tag: конкурс "Моя школа - медіаграмотна", Медійна програма в Україні

# data[].attributes.attachment_link.title
Комікс "Будь пильним - фейк!"

# data[].attributes.attachment_link.description
Конкурсна робота - комікс "Будь пильним - фейк!" може бути використана як інформаційний матеріал у будь-якій сфері для ознайомлення з принципами медіаграмотності, зокрема в навчальних закладах для здобувачів освіти. Робота є переможницею конкурсу "Моя школа - медіаграмотнота".

# data[].attributes.attachment_link.provider_name
Нова українська школа | Веб-ресурс НУШ

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Міністерство охорони здоров’я разом з Інститутом когнітивного моделювання розробили комікси, в яких пояснюють учням протиепідемічні правила.

Про це повідомили на сайті МОН.

“Вони створені в межах кампанії щодо необхідності носити захисні маски та користуватись антисептиками.

Ці правила зараз обов‘язкові для всіх. І школярам, які проводять багато часу в закритому приміщенні, сидять поруч за партами та користуються шкільним приладдям, про це необхідно нагадувати якомога частіше. Тому ці комікси будуть розіслані в українські школи та поширюватимуться в соцмережах“, – зазначають у відомстві.

Усі ілюстрації взяті зі сайту МОН

ПІДПИСУЙТЕСЬ НА НАС:

# data[].attributes.attachment_link.title
Для школярів створили комікси, де супергерої вчать користуватися маскою

# data[].attributes.attachment_link.description
Міністерство охорони здоров’я разом з Інститутом когнітивного моделювання розробили комікси, в яких пояснюють учням протиепідемічні правила. Про це повідомили на

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Щепле-що? Чомучки в пошуках відповідей про щеплення : комікс / сценарій М. С. Каліберди; художник І. М. Костюніна; за заг. ред. О. В. Волошенюк, В. Ф. Іванова, Р. В. Шаламова. - Київ: АУП, ЦВП, 2021 - 12 с., іл.

Комікс "Щепле-що? Чомучки в пошуках відповідей про щеплення" розповідає про сміливі пошуки героя та героїні достовірної інформації про вакцини та вакцинацію, у яких їм допомагає чарівний джин. Герої зустрічаються з різними людьми, аналізують та критично оцінюють отриману інформацію та розбираються в питанні вакцинації.

Комікс створено в рамках проєкту "Абетка вакцинації чи освітнє щеплення від дезінформації від А до Я: методичний комплекс" і розраховано на учнівство початкового рівня середньої освіти ЗЗСО, а також для проведення медіаосвітніх занять.

Відеопрезентація коміксу з авторами проекту.

Даний проект "Абетка вакцинації чи освітнє щеплення від дезінформації від А до Я: методичний комплекс" виконується за підтримки проекту Агентства США з міжнародного розвитку (USAID) "Медійна програма в Україні", що реалізується міжнародною організацією Internews. Ця програма зміцнює українські медіа та розширює доступ до якісної інформації.

# data[].attributes.attachment_link.title
Щепле-що? Чомучки в пошуках відповідей про щеплення : комікс

# data[].attributes.attachment_link.description
Щепле-що? Чомучки в пошуках відповідей про щеплення : комікс / сценарій М. С. Каліберди; художник І. М. Костюніна; за заг. ред. О. В. Волошенюк, В. Ф. Іванова, Р. В. Шаламова. - Київ: АУП, ЦВП, 2021 - 12 с., іл. Комікс "Щепле-що?