# data[].attributes.body
Sabiedrības raksturojums

Cilvēks tiek uzskatīts par brīvu indivīdu, un demokrātija attīstījās kā politiskais un sabiedriskais modelis, kur indivīdi varēja piedalīties lēmumu pieņemšanā. Grieķu sabiedrība bija sadalīta pilsētvalstīs (polis). Grieķija nebija vienota valsts, bet gan sastāvēja no daudzām polis ar atšķirīgām valdībām. Grieķu reliģija bija politeistiska, ar daudzām dievībām, kuras pārstāvēja dažādi aspekti dzīvē un dabā.

Intelektuālie sasniegumi

Senā Grieķija ir slavena ar tās filozofiem, kuri pārdomāja par dzīves jautājumiem un meklēja pēc dziļākas patiesības. Piemēri ietver Sokratu, Platonu un Aristotelu. Matemātika bija nozīmīga joma, kurā senie grieķi radīja ievērojamus sasniegumus. Piemēram, Tales no Mileta tiek uzskatīts par pirmo filozofiski domājošo matemātiķi. Grieķu tragēdijas un komēdijas bija nozīmīga daļa no kultūras. Iespējams, slavenākais dramaturgs ir Eshils.

Mākslas jomas

Arhitektūra:

Doriskais stils: Parasti spēcīgas un masīvas kolonnas, piemēram, Parthenona tempļa Atēnās.

Joniskais stils: Iekšēji smalkākas un smalkākas kolonnas, piemēram, Erehteiona tempļa Atēnās.

Korintiskais stils: īpaši dekoratīvas kolonnas, piemēram, Apolona tempļa Korintā.

Tēlniecība:

Arhaīskais stils: Statues ar tipiskām, sacīkšu pozām, piemēram, kuros attēloti jaunie vīrieši kā kareivji vai sportisti.

Klasicisms: Ideālizēti un harmoniski izmērīti cilvēka ķermeņa attēlojumi, piemēram, Diskobols no Mirona.

Helenisms: Reālistiskāki un emocionāli izteiksmīgi tēlu attēlojumi, piemēram, Laokoona un viņa dēli.

Teātris:

Traģēdija un komēdija: Senā Grieķija bija pazīstama ar tragēdijām (piemēram, Eschila, Sofokla) un komēdijām (piemēram, Aristofāns).

# data[].attributes.body
Sabiedrības raksturojums

Romieši uzsverēja disciplīnu, ordeņa saglabāšanu un paklausību autoritātei. Romas pilsoņi (civis) un ne pilsoņi (peregrīni) bija atšķirti tiesiski un sociāli. Romas valdības sistēma piedāvāja gan monarhijas, gan republikas elementus, un vēlāk attīstījās impērijas modelis ar imperatoru kā valsts galvu. Romieši pieņēma dažādas reliģijas no citām kultūrām un valstīm. Imperators tika uztverts kā dievība vai dieva pārstāvis uz zemes.

Intelektuālie sasniegumi

Roma deva ievērojamu ieguldījumu juridiskajā zinātnē, izveidojot pirmos likumus un tiesību principus. "Jurisprudences tēti" uzskata Gaju (Gaius). Roma bija slavena ar savu inženieriju un arhitektūru. Piemēram, akvadukti un ceļi, ko viņi būvēja, joprojām ir pārsteidzoši inženiertehniskie darbi. Romas glezniecība un skulptūra bieži attēloja vēsturiskus notikumus, valdniekus un mitoloģiskas tēmas.

Mākslas jomas

Romas Arhitektūra:

Amfiteātri un terases: Senā Roma bija pazīstama ar lieliskajiem inženierijas projektiem, piemēram, Kolīzeju un Forumu, kuros tika izmantoti plaši arhitektūras elementi.

Glezniecība/Grāmatas Gleznas:

Romiešu mozaīkas un freskas: Glezniecība antīkajā Romā izpaužas galvenokārt mozaīkās un freskās. Tajā attēlotas gan mitoloģiskas tēmas, gan ikdienas dzīve.

Teātris:

Traģēdija un komēdija: Antīkajā Romā teātris bija būtisks kultūras elements. Traģēdijas un komēdijas bija izteiksmīga izklaides un domāšanas forma, kas atspoguļoja sabiedrības vērtības un strāvojumus.

Tēlniecība: Tēlniecībā tika attēloti gan dievi un varoņi, gan ikdienas cilvēki. Tēli bija izteiksmīgi un pārliecinoši, ievērojot proporcijas un anatomiju.

# data[].attributes.headline
Viduslaiku kultūra/Kristīgā kultūra (kristietība) – Eiropas kultūra

# data[].attributes.subject
Viduslaiku kultūra/Kristīgā kultūra (kristietība) – Eiropas kultūra

# data[].attributes.body
Sabiedrības raksturojums

Vidusslaiki bija laiks, kur cilvēka dzīve lielā mērā bija nosacīta ar stāvokli sabiedrībā. Feodālisms bija dominējošais sociālais modelis, kur valdnieki un zemnieki bija savstarpēji saistīti ar pakalpojumiem un zemnieku saimniecībām. Sabiedrība bija hierarhiska, sadalīta pēc sociālā stāvokļa. Feodālisms veidoja pamatu viduslaiku valstiskajai struktūrai. Valsti parasti pārvaldīja monarhs, bet varas struktūra bija sadalīta pa feodālajiem kungiēm. Viduslaikos Eiropā nebija vienotās valsts, bet gan vairākas neatkarīgas valstis ar savām vietējām varas struktūrām. Viduslaiku Eiropā bija būtisks pārejas posms no pagānisma uz monoteismu, jo katoļticība kļuva par dominējošo reliģisko spēku.

Intelektuālie sasniegumi

12. un 13. gadsimtā Eiropā sākās universitāšu izveide, kuras kļuva par svarīgiem intelektuālajiem centriem. Tajās izstrādājās un tika mācītas dažādas zinātnes, tostarp medicīna, juridika un matemātika. Viduslaikos attīstījās gotiskā arhitektūra, kas ietvēra lielus katedrāļu celtniecības projektus. Šī arhitektūras forma izceļās ar augstiem spīdumiem, vitrāžu logiem un sloksnēm.

Mākslas jomas

Arhitektūra:

Viduslaikos var atšķirt vairākus arhitektūras stilus, tai skaitā romānisko, gotisko un renesanses stilus. Romāniskā arhitektūra raksturējās ar masīvu konstrukciju, mūriem un logiem, kam bija neliela dekorācija. Gotikas stils izceļas ar smalkiem spērienu lokiem, vitrāžu logiem un augstiem torņiem.

Tēlniecība:

Viduslaiku tēlniecību ietekmēja romāniskā un gotiskā stila arhitektūra. Romāniskajā tēlniecībā bieži sastopamas skulptūras bazilikās un katedrālēs. Gotikas tēlniecībā tika izmantoti daudzveidīgi ornamentālie elementi un detalizētas figūras.

Glezniecība/Grafika:

Viduslaiku glezniecību ietekmēja baznīcas un reliģiskie pasākumi. Manuskriptu miniatūras bija iecienīts glezniecības veids, kā arī mozaīkas un freskas bazilikās.

Teātris:

Viduslaikos teātris bija saistīts ar reliģiskiem pasākumiem un iestudējumiem baznīcās. Mākslas veids, kas tuvinās modernam teātrim, attīstījās renesanses laikā.

# data[].attributes.headline
Viduslaiku kultūra/Kristīgā kultūra (kristietība) – Bizantijas kultūra

# data[].attributes.subject
Viduslaiku kultūra/Kristīgā kultūra (kristietība) – Bizantijas kultūra

# data[].attributes.body
Sabiedrības raksturojums

Bizantijas impērija saglabāja lielu līdzību ar Romas impēriju. Feodālisma iezīmes nebija tik izteiktas kā Rietumeiropā, un sabiedrība saglabāja dažas antīkās iezīmes, piemēram, augstas klases izcilību un pārvaldību. Bizantijas impērija bija valdnieciskā monarhija ar augstajiem pārvaldniekiem un imperatoru kā galveno varu. Bizantijā dominēja austrumu pareizticība, kas bija īpašs kristīgās ticības virziens.

Intelektuālie sasniegumi

Bizantijā saglabājās interese par antīko zinātni, tostarp matemātiku un astronomiju. Tika saglabāti un pārtulkoti seno grieķu zinātnieku darbi, un bija pūles saglabāt un papildināt šo zinātnisko mantojumu. Bizantijas mozaīkas, it īpaši baznīcās, bija izcilas. Tās bieži attēloja reliģiskas tēmas un augstus amatniecības standartus. Bizantijas mākslinieki veidoja skaistus rokrakstus un miniatūras, kas bieži attēloja reliģiskas tēmas.

Mākslas jomas

Arhitektūra:

Bizantijas kultūrā izceļas bizantiskā arhitektūra ar tās kupoliem, mozaīkām un ornamentiem. Bizantijas arhitektūra bija stipri saistīta ar Bizantijas impērijas oficiālajām un reliģiskajām vajadzībām. Hagia Sophia bazilika Konstantinopolē ir izcilais piemērs bizantiskajai arhitektūrai.

Tēlniecība:

Bizantijas tēlniecībā bija ievērojama loma ikonu un liturģisko priekšmetu radīšanā. Bizantijas tēlniecība spēcīgi ietekmēja ikonu tradīciju, kas bija nozīmīgs elements Bizantijas kristietībā.

Glezniecība/Grafika:

Bizantijas glezniecība izceļas ar savādām kanoniskajām formām un krāsu bagātību. Bizantijas glezniecībā bieži parādās reliģiski temati, un gleznas ir spilgti attēli, kas ataino svētos un svētās.

Teātris

Bizantijā izpaužas vairāk liturģiski un rituāli orientētas izrādes. Bizantijas teātrī nebija tik spēcīgas teātra tradīcijas kā, piemēram, antīkajā Grieķijā vai vēlāk renesanses laikā. Teātriskie elementi tika integrēti reliģiskajos un ceremoniālajos pasākumos.

# data[].attributes.body
Sabiedrības raksturojums

Renesanses laikmetā mainījās cilvēka attieksme pret sevi un apkārtējo pasauli. Cilvēku pašapziņa pieauga, un radās interese par cilvēka dabu, radošumu un spējām. Humānisms kā domāšanas virziens iezīmēja centrālās idejas par cilvēka cieņu, izglītību un indivīda iespējām. Renesanses laikmetā valsts un tās struktūras mainījās. Centieni radīt stabilu valsts varu un iestādes, kas kalpo cilvēku labklājībai, kļuva būtiski. Dažas renesanses republikas (piemēram, Florences Republika) veidoja jaunas formas politiskās organizācijas, kas balstījās uz pilsoniskajiem principiem. Renesanses laikā dažādās reliģijas un reliģiskie uzskati ietekmēja sabiedrību, bet šajā periodā tas nebija vienīgais noteicošais faktors. Ar humanisma attīstību daudzi sāka pievērsties cilvēciskajām vērtībām un cilvēka izpratnei, iztiekot ar mazāku religisko autoritāti.

Intelektuālie sasniegumi

Nicolaus Copernicus ieviesa ideju par heliocentrisko pasaules modeli, kurā Saule ir centrs, nevis Zeme. Šī teorija radikāli mainīja cilvēku izpratni par kosmosu. Johannes Gutenberg izgudroja tipogrāfiju, kas ievērojami paātrināja grāmatu ražošanu. Tas iezīmēja informācijas pieejamības pieaugumu un veicināja izglītības attīstību. Renesanses laikā tika veikti ievērojami inženierzinātnes darbi, un arhitektūrā izpaudās jaunas idejas un stilu kombinācijas, piemēram, renesanses stilā būvētie katedrāļu un pils ēkas. Da Vinci, Michelangelo, Raphael un citas mākslinieku personības izcēlās ar saviem darbiem, kas veidoja Rietumu mākslas kanonu. Literatūrā tika ieviesta daudzveidība, un notika literāro darbu atdzimšana.

Mākslas jomas

Arhitektūra:

Renesanses arhitektūra raksturējās ar harmoniju, proporcijām un antīkās kultūras atsaukšanu. Daudzi ēku plāni un fasādes ietvēra klasicisma elementus. Renesanses laikā attīstījās arhitektoniskie principi, kas ietekmēja vēlākus stilos un veidoja bāzi modernajai arhitektūrai.

Tēlniecība:

Renesanses tēlniecība bija ievērojami ietekmēta antīkajiem piemēriem. Skulptori kā Michelangelo un Donatello radīja darbus, kurus raksturoja harmonija, proporcijas un cilvēka ķermeņa precīza attēlošana. Renesanses tēlniecībā tika attīstītas jaunas tehnikas un formas, kurās izceltas cilvēka fiziskās un emocionālās īpatnības.

Glezniecība/Grafika:

Renesanses glezniecībā tiek akcentēta dziļuma un perspektīvas svarīgums. Gleznās bieži parādīti cilvēki, ainavas un reliģiskie notikumi. Renesanses glezniecība ietvēra dažādus virzienus, tostarp lineāro perspektīvu, sfumato tehniku un reālismu. Da Vinci un Rafaelis bija nozīmīgi šajā periodā.

Teātris:

Renesanses teātrī attīstījās modernais dramaturģiskais teātris, ar jauniem literārajiem un izpildītajiem elementiem. Renesanses laikā teātrī tika izveidoti pirmie teātra ēkas, un ievērojams virziens bija komēdija un tragedija. Shake-spirs kļuva par nozīmīgu renesanses teātra pārstāvi.

# data[].attributes.body
1. Sabiedrība

18.un 19. gadsimts bija pārmaiņu un attīstības periodi sabiedrības kultūrā. Šajos gadsimtos notika būtiski pārveidojumi dažādās kultūras jomās, tostarp literatūrā, mākslā, filozofijā, un zinātnēs. Šeit ir daži nozīmīgi faktori un tendences šajā periodā:

Literatūra un filozofija: Romantisms un klasisms bija divas nozīmīgas literatūras un filozofijas kustības, kas ietekmēja Eiropas un Amerikas kultūru. Romantisms akcentēja emocionālo izjūtu, dabas skaistumu un nacionālo identitāti, savukārt klasisms uzsvēra loģiku, harmoniju un antīko kultūru iedvesmu.

Māksla: Mākslā parādījās dažādi virzieni, tostarp romantisms, realizms un impresionisms. Realistu mākslinieki centās atveidot dzīvi tādā, kāda tā ir, bez romantizēšanas vai idealizācijas. Impresionisti, savukārt, koncentrējās uz mirkļa iespaidu un gaismas efektiem.

Zinātne un industriālā revolūcija: 18. un 19. gadsimts bija industriālās revolūcijas laiks, kas radīja dramatiskas izmaiņas sabiedrības struktūrā un dzīvesveidā. Zinātne un tehnoloģijas attīstījās strauji, veicinot medicīnas, fizikas, ķīmijas un citu nozaru progresu.

Reliģija un sabiedriskās vērtības: Reliģijas loma un ietekme sabiedrībā samazinājās, jo zinātne un racionālisms aizvien vairāk aizstāja ticību un tradicionālās reliģiskās pārliecības. Cilvēki sāka vairāk uzsvaru likt uz individuālo brīvību un pašizpausmi.

Revolūcijas un politiskās pārmaiņas: 18. un 19. gadsimts bija laiks, kurā notika daudzas revolūcijas un politiskās pārmaiņas, tostarp Amerikas Neatkarības karš, Francijas Revolūcija un dažādu Eiropas valstu revolūcijas. Šīs pārmaiņas ietekmēja gan politiku, gan kultūru.

2. Intelektuālie panākumi

18. un 19. gadsimts bija laiks, kurā notika būtiski intelektuālie panākumi daudzās jomās, kuras ietekmēja sabiedrību, zinātni, un kultūru. Šeit ir daži no tiem:

Uzglabāšanas revolūcija: 18. gadsimtā tika ieviestas svarīgas izmaiņas zinātnes un inženierzinātņu jomā, piemēram, ar industriālo revolūciju saistītie atklājumi, piemēram, tvaika dzinēji. Tādējādi tika radītas jaunas iespējas transporta, ražošanas un komunikāciju jomā.

Apgaismības laikmets: 18. gadsimts bija apgaismības kustības laikmets, kurā tika uzsākta kritiska domāšana, filozofija un zinātne. Tas veicināja izpratni par cilvēka tiesībām, loģisko domāšanu un uzskatu par progresu.

Zinātniskie atklājumi: Bija vērojami būtiski zinātniskie atklājumi un tehnoloģiskās inovācijas, piemēram, Galiļeja teleskopa izgudrošana, Ģēnija teorija, elektrības izpēte un attīstība, laika un telpas koncepti fizikā, ķīmijas atklājumi, kā arī medicīnas progresi.

Literatūra un filozofija: Literatūras un filozofijas jomas piedzīvoja būtiskus pārmaiņu un inovāciju brāzmus, kas ietekmēja intelektuālo domāšanu. Rakstnieki kā Volterāns, Džons Lokks, Džons Sūts un citi pārstāvēja jaunas domas un idejas par valdības struktūru, cilvēka dabu un reliģiju.

Izglītības reformas: Tika uzsāktas izglītības reformas, kas popularizēja izglītību un pieejamību plašākiem sabiedrības slāņiem. Tika dibinātas jaunas skolas un universitātes, un tika ieviestas jaunas mācību metodes.

3. Mākslas joma

18. un 19. gadsimts bija ļoti interesanta perioda mākslā, kurā notika daudzi nozīmīgi kustību un stilu attīstības. Šajos gadsimtos māksla piedzīvoja daudzus izmaiņu un attīstību no baroka un rokoko līdz romantismam, realizmam, impresionismam, postimpresionismam un citiem stilu virzieniem.

Baroks (aptuveni 17. līdz 18. gs. sākums) bija bagāts, dekoratīvs un emocionāls stils, kurā izmantoti spilgti kontrasti un dramatiskas kustības. Tādās mākslas darbos kā Rembranta gleznas var redzēt baroka stilu.

Rokoko (aptuveni 18. gs. vidū) bija mākslas stils, kas raksturīgs ar izsmalcinātību, graciozitāti un delikātumu. Šajā periodā tika radīti daudzi glezniecības un skulptūras darbi, kas atspoguļoja šo stilu.

Romantisms (aptuveni 18. gs. beigas un 19. gs. sākums) bija mākslas un literatūras kustība, kas uzsvēra emocionālo izpausmi, dabas skaistumu un indivīda izjūtas. Šajā periodā populāri bija ainavu glezniecības darbi, kuros attēlota nesalaužama dabas skaistums.

Realisms (aptuveni 19. gs. sākums) bija mākslas stils, kas centās attēlot dzīvi tā, kā tā patiesībā ir, bez romantiskiem ideāliem vai stilizācijām. Realisti meklēja atspoguļot ikdienas dzīvi un cilvēku emocijas savos darbos.

Impresionisms (19. gs. otrā puse) bija mākslas kustība, kas slavēja brīvību un individuālismu. Impresionistu gleznas bieži attēloja brīdi, momentu, un tās izceļas ar īpašu krāsu un gaismas izmantojumu.

Postimpresionisms (aptuveni 19. gs. beigas) bija mākslas kustība, kas attīstījās pēc impresionisma un turpināja uzsvērt individuālismu, bet vienlaikus paplašināja izteiksmes veidus un eksperimentēja ar krāsu un formu.

# data[].attributes.body
Sabiedrības raksturojums

19. gadsimta industrializācijas laikmetā sabiedrība piedzīvoja ievērojamas pārmaiņas. Lielas cilvēku masas pārcēlās no laukiem uz pilsētām, jo rūpniecība kļuva par galveno ekonomikas nozari. Sociālā struktūra mainījās — pieauga strādnieku šķiras nozīme, savukārt buržuāzija jeb vidusšķira kļuva par ekonomiski un politiski nozīmīgu grupu. Industrijas attīstība veicināja jaunu tehnoloģiju ieviešanu, kas mainīja cilvēku dzīvesveidu un darba organizāciju. Sabiedrība sāka vairāk pievērsties izglītībai un zinātnei, kas kļuva par modernizācijas virzītājspēku. Tajā pašā laikā industriālais laikmets izraisīja arī sociālās problēmas, piemēram, nevienlīdzību, vides piesārņojumu un darba apstākļu pasliktināšanos.

Intelektuālie sasniegumi

Industrializācijas laikmets ieviesa nozīmīgas inovācijas un idejas. Mašīnbūve un tvaika dzinēja izgudrojumi ļāva uzlabot transporta sistēmas, piemēram, dzelzceļu un kuģniecību. Elektrotehnikas attīstība veicināja elektrības izmantošanu ikdienas dzīvē, radot apgaismojuma un komunikācijas revolūciju (piemēram, telegrafu). Šajā periodā zinātnē izcēlās Čārlzs Darvins ar evolūcijas teoriju, kas mainīja cilvēku priekšstatus par bioloģisko attīstību. Ekonomikā un politikā tika izstrādātas jaunas idejas, piemēram, marksisms, kas izvirzīja kritiku kapitālismam un uzsvēra proletariāta nozīmi. Filozofijā attīstījās romantisma un vēlāk reālisma idejas, kas ietekmēja sabiedrības skatījumu uz cilvēku un dabu.

Mākslas jomas

Arhitektūra:

Industrializācijas laikmetā arhitektūrā parādījās jaunas konstrukciju metodes un materiāli, piemēram, dzelzs, tērauds un stikls. Tika celti tilti, rūpnīcas un lielveikali, kas raksturoja funkcionālismu un urbanizācijas pieaugumu. Tajā pašā laikā neogotikas un citu vēsturisko stilu ietekmē tika būvētas greznas ēkas, piemēram, baznīcas un sabiedriskās iestādes.

Tēlniecība:

19. gadsimta tēlniecība pārsvarā atspoguļoja klasiskās un romantisma idejas. Tēlnieki kā Auguste Rodēns sāka ieviest jaunas formas un emociju attēlošanu, pievēršoties cilvēka psiholoģijas un kustības atainojumam. Monumenti un sabiedriskās skulptūras kļuva par pilsētvides neatņemamu sastāvdaļu, simbolizējot industriālās sabiedrības spēku un sasniegumus.

Glezniecība/Grafika:

Mākslā parādījās jauni stili, piemēram, reālisms un impresionisms. Reālisti, kā Gistavs Kurbe, atainoja ikdienas dzīvi un darba cilvēku, savukārt impresionisti, kā Klods Monē, pievērsās gaismas un kustības attēlojumam. Grafika un karikatūras kļuva populāras laikrakstos, atspoguļojot sabiedrības un politikas norises.

Teātris:

Teātrī un literatūrā pieauga reālisms un naturālisms, kas fokusējās uz sociālajām problēmām un cilvēka rakstura izpēti. Norvēģu dramaturgs Henriks Ibsens un krievu autors Antons Čehovs kļuva par nozīmīgiem šī perioda pārstāvjiem. Paralēli attīstījās arī operas žanrs, kas guva popularitāti ar tādiem komponistiem kā Rihards Vāgners un Džuzepe Verdi.

# data[].attributes.headline
Modernisms 19. gs. beigās un 20. gs. sākumā

# data[].attributes.subject
Modernisms 19. gs. beigās un 20. gs. sākumā

# data[].attributes.body
Sabiedrība:

Modernisms bija nozīmīgs kultūras virziens, kas radās kā reakcija uz industrializāciju, pilsētu attīstību un sabiedrības modernizāciju. Tas pārveidoja literatūru, mākslu, arhitektūru, filozofiju un citas kultūras jomas, meklējot jaunas formas, idejas un izteiksmes veidus.

Literatūra un filozofija:
Modernisma rakstnieki un domātāji centās attēlot sarežģīto un bieži vien fragmentēto cilvēka pieredzi. Tādi autori kā Džeimss Džoiss, Virdžīnija Vulfa un Frānsis Kafka rakstīja darbus ar sarežģītu stāstījumu un subjektīvu uztveri. Filozofijā dominēja eksistenciālisms un nihilisms (piemēram, Frīdrihs Nīče, Žans Pols Sartrs), kas atspoguļoja šaubas par tradicionālajām vērtībām, dievu, morāli un dzīves jēgu.

Māksla:
Modernisma mākslinieki atteicās no tradicionālajiem mākslas kanoniem. Attīstījās jauni stili, piemēram, kubisms (Pablo Pikaso), futūrisms, ekspresionisms, dadaisms un sirreālisms (Salvadors Dalī). Šie virzieni uzsvēra subjektīvo redzējumu, eksperimentēšanu un radošuma brīvību, bieži šokējot skatītājus ar savu novatorismu.

Zinātne un tehnoloģijas:
Modernisma laikmets sakrita ar milzīgu zinātnes attīstību – Alberta Einšteina relativitātes teorija, Freida psihoanalīze un kvantu fizika būtiski ietekmēja to, kā cilvēki uztvēra pasauli, cilvēku apziņu un realitāti. Tehnoloģiju attīstība (elektrība, automobiļi, lidmašīnas) pārveidoja ikdienas dzīvi un radīja gan cerības, gan bažas par nākotni.

Reliģija un sabiedriskās vērtības:
Modernisms bieži izaicināja tradicionālās reliģiskās un morālās normas. Reliģijas loma mazinājās, to aizstājot ar sekulāru humanismu, psiholoģiju un jauniem domāšanas veidiem. Tika uzsvērta indivīda brīvība, personiskā pieredze un subjektīvā realitāte.

Politika un sabiedrības pārmaiņas:
20. gadsimta sākumā pasaule piedzīvoja divus pasaules karus, revolūcijas un politiskus satricinājumus. Šie notikumi veicināja modernisma kritisko attieksmi pret autoritāti, varu un ideoloģijām. Arvien vairāk tika pieprasīta sociālā taisnīguma, dzimumu vienlīdzības un demokrātijas attīstība.

Intelektuālie panākumi

Modernisma laikmetā notika milzīgi sasniegumi intelektuālajā jomā:

Psiholoģija un cilvēka apziņa: Zigmunds Freids un Karls Jungs ieviesa jaunus priekšstatus par cilvēka zemapziņu, sapņiem un personības struktūru.

Estētiskā teorija un literatūras kritika: Tika radītas jaunas metodes mākslas un literatūras analīzei, piemēram, formalisms un struktūralisms.

Izglītība un akadēmiskās disciplīnas: Attīstījās humānas zinātnes, piemēram, socioloģija, antropoloģija un lingvistika, kas veidoja mūsdienu sabiedrības izpratni.

Mākslas joma

Modernisms pārveidoja mākslu līdz nepazīšanai:

Kubisms: Šajā stilā formas tika sadalītas ģeometriskos elementos (Pikaso, Žoržs Braks).

Ekspresionisms: Mākslinieki izteica iekšējo emocionālo stāvokli ar spilgtām krāsām un deformētām formām (Egons Šīle, Edvards Munks).

Futūrisms: Slavēja tehnoloģiju, ātrumu un moderno dzīves ritmu (Itālijas futūristi).

Dadaisms un sirreālisms: Negaidītas formas, absurds un sapņu loģika bija šo kustību pamats. Dada bija pret mākslas tradīcijām, savukārt sirreālisms centās atklāt zemapziņas pasauli.

Arhitektūra: Modernisma arhitektūrā dominēja funkcionalitāte, minimālisms un jauni materiāli (stikls, betons, tērauds). Slaveni arhitekti: Le Korbizjē, Franks Loids Raits.

# data[].attributes.body
https://en.wikipedia.org/wiki/Ancient_Greece

https://www.britannica.com/place/ancient-Greece

https://www.history.com/topics/ancient-rome/ancient-rome

https://www.uzdevumi.lv/p/vesture/10-klase/viduslaiku-raksturojums-religiozitate-4477/re-db35720d-6981-4226-874f-324ae25271e7

https://www.worldhistory.org/Byzantine_Empire/

https://enciklopedija.lv/skirklis/6611-renesanse,-arhitekt%C5%ABr%C4%81

https://lv.wikipedia.org/wiki/Absol%C5%ABtisms

https://lv.wikipedia.org/wiki/Apgaism%C4%ABbas_laikmets

https://www.history.com/topics/19th-century

https://www.tate.org.uk/art/art-terms/m/modernism#:~:text=Modernism%20refers%20to%20a%20global,values%20of%20modern%20industrial%20life.

https://spoki.lv/izgudrojumi/Dizakie-19-gs-izgudrojumi/189887

https://www.uzdevumi.lv/p/vesture/12-klase/19-gs-socialpolitiskais-raksturojums-3894/re-5a662056-04e2-41c0-9461-20f2125ec5ba

https://smarthistory.org/reframing-art-history/empires-and-their-endings-in-18th-and-19th-century-europe/

https://www.alc.manchester.ac.uk/english/research/centres/eighteenth-nineteenth-century-studies/

https://www.berghahnbooks.com/browse/bydate/18th-19th-century-history/