# data[].attributes.body
1. Hvad står forkortelsen "EØS" for?

a. Europæisk Økonomisk Samfund

b. Europæisk Økonomisk Samarbejdsområde

c. Europæisk Økonomisk Stabilitet

Det Europæiske Økonomiske samarbejdsområde

# data[].attributes.attachment_link.title
Det Europæiske Økonomiske Samarbejdsområde (EØS), Schweiz og Norden | Faktablade om Den Europæiske Union | Europa-Parlamentet

# data[].attributes.attachment_link.description
Det Europæiske Økonomiske Samarbejdsområde (EØS) blev etableret i 1994 med henblik på at udvide EU's bestemmelser for det indre marked til at omfatte landene i Det Europæiske Frihandelsområde (EFTA). EØS-parterne er Norge, Island og Liechtenstein. Schweiz er medlem af EFTA, men ikke af EØS.

# data[].attributes.headline
2. Hvornår blev EØS-aftalen officielt underskrevet?

# data[].attributes.subject
2. Hvornår blev EØS-aftalen officielt underskrevet?

# data[].attributes.body
a. 1992

b. 1994

c. 1995

1994

# data[].attributes.attachment_link.title
Det Europæiske Økonomiske Samarbejdsområde (EØS), Schweiz og Norden | Faktablade om Den Europæiske Union | Europa-Parlamentet

# data[].attributes.attachment_link.description
Det Europæiske Økonomiske Samarbejdsområde (EØS) blev etableret i 1994 med henblik på at udvide EU's bestemmelser for det indre marked til at omfatte landene i Det Europæiske Frihandelsområde (EFTA). EØS-parterne er Norge, Island og Liechtenstein. Schweiz er medlem af EFTA, men ikke af EØS.

# data[].attributes.headline
3.  Hvor mange oprindelige stiftere var der af EØS-aftalen?

# data[].attributes.subject
3.  Hvor mange oprindelige stiftere var der af EØS-aftalen?

# data[].attributes.body
a. 2

b. 3

c. 4

Østrig, finland, svergie

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Fra Wikipedia, den frie encyklopædi

Medlemmer af EØS

Uden for EØS ( EU's medlemslande: EØS-medlemmer Foreløbigt EØS-medlem (Kroatien) EFTA's medlemslande: EØS-medlemmer Tidligere EU- og EØS-medlem Schweiz) Storbritannien

EØS eller Det Europæiske Økonomiske Samarbejdsområde er et frihandelssamarbejde i Europa. EØS-aftalen blev underskrevet i maj 1992 mellem de daværende 12 medlemsstater af EF og de daværende seks EFTA-medlemsstater: Finland, Island, Norge, Schweiz, Sverige og Østrig. Efter en folkeafstemning i december 1992, der resulterede i et nej, ratificerede Schweiz ikke aftalen. Da aftalen trådte i kraft i begyndelsen af 1994, var der derfor 17 deltagerlande.

Siden da er tre af de oprindelige EFTA-lande, Østrig, Finland og Sverige, blevet fuldgyldige medlemmer af EU, mens Liechtenstein i maj 1995 tiltrådte EØS. Liechtenstein var blevet medlem af EFTA i 1991. Aftalen gælder derfor nu de 27 EU-medlemsstater og tre EFTA-lande, men ikke Schweiz, som dog stadig er medlem af EFTA.

# data[].attributes.attachment_link.description
Fra Wikipedia, den frie encyklopædi EØS eller Det Europæiske Økonomiske Samarbejdsområde er et frihandelssamarbejde i Europa. EØS-aftalen blev underskrevet i maj 1992 mellem de daværende 12 medlemsstater af EF og de daværende seks EFTA-medlemsstater: Finland, Island, Norge, Schweiz, Sverige og Østrig. Efter en folkeafstemning i december 1992, der resulterede i et nej, ratificerede Schweiz ikke aftalen.

# data[].attributes.headline
4. Hvilke fire grundlæggende friheder sikrer EØS-aftalen?

# data[].attributes.subject
4. Hvilke fire grundlæggende friheder sikrer EØS-aftalen?

# data[].attributes.body
a. Varer, tjenesteydelser, personer og kapital

b. Varer, valuta, personer og uddannelse

c. Varer, teknologi, personer og transport

Varer, tjenesteydelser, personer og kapital

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Et overblik

Aftalen om Det Europæiske Økonomiske Samarbejdsområde (EØS) bringer Island, Liechtenstein og Norge (EØS/EFTA-landene) ind på EU's indre marked og sikrer den frie bevægelighed for varer, tjenesteydelser, personer og kapital samt ensartede relaterede politikker (konkurrence, transport, energi, økonomisk og monetært samarbejde).

De samme regler og betingelser gælder for alle virksomheder i EØS. EU-lovgivningen vedrørende det indre marked er en del af EØS-landenes lovgivning.

Hvad dækker EØS-aftalen?

Ud over de forpligtelser, der falder ind under det indre marked og de dertil knyttede politikker, sikrer EØS-aftalen de tre staters deltagelse i en række EU-programmer og -agenturer på følgende områder:

forskning og udvikling (FoU)

uddannelse

social- og arbejdsmarkedspolitik

miljø

forbrugerbeskyttelse, forbrugersikkerhed

turisme

kultur

Norge, Island og Liechtenstein har ikke formelt adgang til EU's beslutningsproces. De er dog i stand til at give input i de forberedende faser. De har f.eks. ret til at deltage i ekspertgrupper og kommissionsudvalg og til at fremsætte bemærkninger til kommende lovgivning, der skal indarbejdes i EØS-aftalen.

Hvad omfatter EØS-aftalen ikke?

EØS-aftalen omfatter ikke følgende EU-politikker:

Den fælles landbrugs- og fiskeripolitik (selv om aftalen indeholder bestemmelser om forskellige aspekter af handelen med landbrugsprodukter og fiskevarer)

Toldunionen

Den fælles handelspolitik,

Den fælles udenrigs- og sikkerhedspolitik

Retlige og indre anliggender (selv om EFTA-landene er en del af Schengenområdet)

den Økonomiske og Monetære Union (ØMU).

Handel med varer

EØS-aftalen indeholder bestemmelser om en høj grad af handelsliberalisering på tværs af de fleste sektorer. Landbrug og fiskeri er imidlertid ikke omfattet af EØS-aftalen.

Landbrugs-produkter

Protokol 3 til EØS-aftalen fastsætter en priskompensationsordning for forarbejdede landbrugsprodukter. Denne ordning har til formål at kompensere for prisforskellene på basislandbrugsprodukter inden for EØS. Dette opnås ved at yde eksportsubsidier og opkræve importtold. Subsidierne og tolden beregnes på grundlag af referencepriser, der er aftalt mellem de kontraherende parter. Protokol 3 gælder ikke for Liechtenstein.

Og fisk.

EØS-EFTA-staterne deltager ikke i EU's fælles fiskeripolitik. Island og Norge udsteder deres egne fiskekvoter og opretholder visse restriktioner med hensyn til ejerskab og etablering i fiskerisektoren.

På grundlag af EØS-aftalen og yderligere bilaterale aftaler er tolden på de fleste typer hvidfisk blevet afskaffet. Der er desuden betydelige toldnedsættelser for andre fisk og forarbejdede fiskeprodukter. EØS-aftalen tager imidlertid ikke højde for toldnedsættelser for nogle af de vigtigste arter i Island og Norge.

EØS-aftalen forhindrer derfor ikke EU i at anvende beskyttelsesforanstaltninger, såsom antidumpingtold og udligningsforanstaltninger, på fiskevarer.

Tariffer

Alle produkter med oprindelse i EØS, undtagen visse fisk og landbrugsprodukter og i overensstemmelse med oprindelsesreglerne, kan handles toldfrit inden for EØS.

EU og EØS/EFTA-landene anvender imidlertid forskellige toldsatser på import fra tredjelande.

Tjek de toldsatser, der gælder for dit produkt, i Min handelsassistent

Oprindelsesregler

For at et produkt kan opnå præferencebehandling i henhold til EØS-aftalen, skal det have oprindelse i EØS. EØS-aftalen indeholder derfor oprindelsesregler, der afgør, i hvilket omfang et produkt skal fremstilles eller forarbejdes inden for EØS for at opnå status som et produkt med EØS-præferenceoprindelse.

Inden du eksporterer/importerer, skal du:

Tjek de oprindelsesregler, der gælder for dit produkt, i Mine handelsassistent

Kontakt dine toldmyndigheder.

Produktkrav

Varer kan cirkulere frit mellem EU og de øvrige EØS-lande. Produktkravene mellem EØS-landene (herunder EU) er enten:

Harmoniserede og identiske, fordi regler, der er vedtaget på europæisk plan, og som gælder i hele EØS, har erstattet de nationale produktbestemmelser. Varer kan derfor omsættes uden yderligere godkendelse eller prøvning.

Ikke-harmoniseret, men gensidig anerkendelse finder anvendelse. Produkter, der markedsføres lovligt i én EØS-stat, kan derfor markedsføres i alle andre EØS-stater, selv om produktet ikke fuldt ud opfylder de tekniske forskrifter i den importerende EØS-stat.

Tekniske regler og krav

Læs om de tekniske krav, regler og procedurer, som varer skal opfylde for at blive importeret til Det Europæiske Økonomiske Samarbejdsområde.

Søg efter de specifikke regler og bestemmelser, der gælder for dit produkt og dets oprindelsesland, hos My Trade Assistent. For at se kravene for dit produkt skal du først finde dets toldkode. Hvis du ikke kender toldkoden, kan du søge efter den med dit produkts navn i den indbyggede søgemaskine.

Sundheds- og sikkerhedskrav SPS

Dyre- og plantesundhed er omfattet af bilag I til EØS-aftalen, og fødevarelovgivningen er omfattet af kapitel XII i bilag II. Lovgivningen om fødevarer og veterinære anliggender gælder ikke for Liechtenstein, som på grund af sin toldunion med Schweiz anvender de veterinærbestemmelser, der er fastsat i landbrugsaftalen mellem Schweiz og EU.

EU og EØS-EFTA-staterne har ikke fuldt ud harmoniseret lovgivning om anlæg. EØS-aftalen indeholder lovgivning om plantefrø, der er omfattet af kapitel III i bilag I (plantesundhed), med undtagelse af bestemmelserne vedrørende import og grænsekontrol.

Læs om de sundheds-, sikkerheds-, sundheds- og plantesundhedsstandarder, som varer skal opfylde for at blive importeret til Den Europæiske Union.

Søg efter de sundheds-, sikkerheds- og SPS-regler, der gælder for dit produkt og dets oprindelsesland, hos My Trade Assistent. For at se kravene for dit produkt skal du først finde dets toldkode. Hvis du ikke kender toldkoden, kan du søge efter den med dit produkts navn i den indbyggede søgemaskine.

Toldklareringsdokumenter og -procedurer

EU's toldunion omfatter ikke Norge, Liechtenstein og Island. Der findes stadig toldgrænser og -procedurer mellem disse lande og EU.

For nogle produkter, der betragtes som højrisikoprodukter, skal et overensstemmelsesvurderingsorgan (CAB) vurdere, om et produkt er i overensstemmelse med den gældende produktcertificering, der udføres af et overensstemmelsesvurderingsorgan, der er udpeget af en EØS-stat, og som er anerkendt i hele EØS.

Læs mere om andre toldklareringsdokumenter og -procedurer, der er nødvendige for import til Det Europæiske Økonomiske Samarbejdsområde.
Intellektuel ejendomsret (IP) og geografiske betegnelser (GI)

EØS-aftalen indeholder harmoniserede bestemmelser om intellektuelle ejendomsrettigheder og sikrer et højt beskyttelsesniveau for industrielle rettigheder (opfindelser, mønstre, varemærker osv.) og ophavsret (musik, film, trykte medier, software osv.) i alle EØS-stater.

Reglerne indeholder også princippet om regional konsumption af intellektuelle ejendomsrettigheder, der gælder i hele EØS. Når først et produkt er bragt i omsætning i EØS af en rettighedsindehaver (eller med dennes samtykke), kan denne i praksis ikke længere påberåbe sig sin eneret til at forhindre import af sådanne produkter fra en anden EØS-stat.

På grundlag af EØS-aftalens artikel 65, stk. 2, er lovgivningen om intellektuel ejendomsret indarbejdet i bilag XVII. Ikke desto mindre er ikke alle EU-initiativer på dette område blevet indarbejdet.

Læs mere om lovgivningen om intellektuel ejendomsret og geografiske betegnelser i EU samt om EU's politik for intellektuelle ejendomsrettigheder i forhold til handel.

Handel med tjenesteydelser

Læs mere om regler, bestemmelser og faciliteter for handel med tjenesteydelser

Offentlige kontrakter

EØS-aftalen etablerede et indre marked for offentlige indkøb til en værdi af ca. 18 % af EØS "BNP. Der er derfor betydelige muligheder for virksomheder inden for EØS, fordi de kan konkurrere om offentlige kontrakter i hele det indre marked.

Find generelle oplysninger om lovgivning om offentlige indkøb, regler og adgang til forskellige markeder. Find specifikke oplysninger om EU's marked for offentlige indkøb.

Investeringer

Find generelle oplysninger, der gør det muligt at investere i udlandet i. Hvis du investerer fra udlandet i EØS, kan du finde specifikke oplysninger.

Andet (konkurrence, handel og bæredygtig udvikling)

Udvælgelsesprøve

For at sikre et ensartet EØS med lige konkurrencevilkår gælder de samme konkurrenceregler for alle virksomheder i hele EØS. Konkurrencereglerne i det indre marked dækker fire hovedområder og er identiske i de tre EØS-EFTA-lande og EU-medlemsstaterne. Der er tale om følgende regler:

Eliminering af aftaler, der begrænser konkurrencen, og misbrug af en dominerende stilling (f.eks. aftaler om prisfastsættelse mellem konkurrenter)

Kontrol med fusioner mellem virksomheder (f.eks. en fusion mellem to store koncerner, som bevirker, at de dominerer markedet)

Liberalisering af monopolistiske økonomiske sektorer (f.eks. telekommunikation)

Forbud - med visse undtagelser - mod statsstøtte, der fordrejer konkurrencen ved selektivt at begunstige visse virksomheder eller nationale industrisektorer.

Som følge af de strenge konkurrenceregler, der er indarbejdet i EØS-aftalen, er antidumpingforanstaltninger, udligningstold og andre handelsforanstaltninger som hovedregel forbudt mellem EØS-staterne.

Statsstøtte

I overensstemmelse med EU-traktaterne forbyder EØS-aftalen generelt alle foranstaltninger, der kan betegnes som statsstøtte, herunder gavebistand, lån på lempelige vilkår og skattelettelser, der kan fordreje samhandelen. Visse politiske, økonomiske og sociale hensyn kan imidlertid føre til undtagelser fra dette forbud.

Nyttige links og dokumenter

# data[].attributes.attachment_link.title
Aftalen om Det Europæiske Økonomiske Samarbejdsområde (EØS)

# data[].attributes.headline
5. Hvilket EØS-land er ikke medlem af Schengen-samarbejdet? 

# data[].attributes.subject
5. Hvilket EØS-land er ikke medlem af Schengen-samarbejdet? 

# data[].attributes.body
a. Norge

b. Island

c. Liechtenstein

det er Liechtenstein der ikke er med

# data[].attributes.attachment_link.title
S C H E N G E N . dk - rejse i Schengen-landene

# data[].attributes.attachment_link.description
Schengen-samarbejdet var oprindelig en selvstændig aftale mellem en række selvstændige lande, men i dag er Schengen-samarbejdet en integreret del af EU. Andre ikke-EU-lande kan dog tilslutte sig samarbejdet, så det er muligt at rejse mellem landene uden at vise pas. Det giver også mulighed fr at søge fælles visum ved besøg i Schengen-landene.

# data[].attributes.headline
6. Hvordan adskiller EØS-samarbejdet sig fra fuldt EU-medlemskab?

# data[].attributes.subject
6. Hvordan adskiller EØS-samarbejdet sig fra fuldt EU-medlemskab?

# data[].attributes.body
a. EØS-landene deltager ikke i det indre marked

b. EØS-landene er ikke forpligtet til at følge EU's regler om konkurrencepolitik

c. EØS-landene er ikke underlagt EU's lovgivning om landbrug

EØS-landene er ikke underlagt EU's lovgivning om landbrug.

# data[].attributes.headline
7. Hvilken sektor er ikke dækket af EØS-samarbejdet?

# data[].attributes.subject
7. Hvilken sektor er ikke dækket af EØS-samarbejdet?

# data[].attributes.body
a. Finanssektor

b. Energisektor

c. Forsvar og sikkerhed

Forsvar og sikkerhed

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Et overblik

Aftalen om Det Europæiske Økonomiske Samarbejdsområde (EØS) bringer Island, Liechtenstein og Norge (EØS/EFTA-landene) ind på EU's indre marked og sikrer den frie bevægelighed for varer, tjenesteydelser, personer og kapital samt ensartede relaterede politikker (konkurrence, transport, energi, økonomisk og monetært samarbejde).

De samme regler og betingelser gælder for alle virksomheder i EØS. EU-lovgivningen vedrørende det indre marked er en del af EØS-landenes lovgivning.

Hvad dækker EØS-aftalen?

Ud over de forpligtelser, der falder ind under det indre marked og de dertil knyttede politikker, sikrer EØS-aftalen de tre staters deltagelse i en række EU-programmer og -agenturer på følgende områder:

forskning og udvikling (FoU)

uddannelse

social- og arbejdsmarkedspolitik

miljø

forbrugerbeskyttelse, forbrugersikkerhed

turisme

kultur

Norge, Island og Liechtenstein har ikke formelt adgang til EU's beslutningsproces. De er dog i stand til at give input i de forberedende faser. De har f.eks. ret til at deltage i ekspertgrupper og kommissionsudvalg og til at fremsætte bemærkninger til kommende lovgivning, der skal indarbejdes i EØS-aftalen.

Hvad omfatter EØS-aftalen ikke?

EØS-aftalen omfatter ikke følgende EU-politikker:

Den fælles landbrugs- og fiskeripolitik (selv om aftalen indeholder bestemmelser om forskellige aspekter af handelen med landbrugsprodukter og fiskevarer)

Toldunionen

Den fælles handelspolitik,

Den fælles udenrigs- og sikkerhedspolitik

Retlige og indre anliggender (selv om EFTA-landene er en del af Schengenområdet)

den Økonomiske og Monetære Union (ØMU).

Handel med varer

EØS-aftalen indeholder bestemmelser om en høj grad af handelsliberalisering på tværs af de fleste sektorer. Landbrug og fiskeri er imidlertid ikke omfattet af EØS-aftalen.

Landbrugs-produkter

Protokol 3 til EØS-aftalen fastsætter en priskompensationsordning for forarbejdede landbrugsprodukter. Denne ordning har til formål at kompensere for prisforskellene på basislandbrugsprodukter inden for EØS. Dette opnås ved at yde eksportsubsidier og opkræve importtold. Subsidierne og tolden beregnes på grundlag af referencepriser, der er aftalt mellem de kontraherende parter. Protokol 3 gælder ikke for Liechtenstein.

Og fisk.

EØS-EFTA-staterne deltager ikke i EU's fælles fiskeripolitik. Island og Norge udsteder deres egne fiskekvoter og opretholder visse restriktioner med hensyn til ejerskab og etablering i fiskerisektoren.

På grundlag af EØS-aftalen og yderligere bilaterale aftaler er tolden på de fleste typer hvidfisk blevet afskaffet. Der er desuden betydelige toldnedsættelser for andre fisk og forarbejdede fiskeprodukter. EØS-aftalen tager imidlertid ikke højde for toldnedsættelser for nogle af de vigtigste arter i Island og Norge.

EØS-aftalen forhindrer derfor ikke EU i at anvende beskyttelsesforanstaltninger, såsom antidumpingtold og udligningsforanstaltninger, på fiskevarer.

Tariffer

Alle produkter med oprindelse i EØS, undtagen visse fisk og landbrugsprodukter og i overensstemmelse med oprindelsesreglerne, kan handles toldfrit inden for EØS.

EU og EØS/EFTA-landene anvender imidlertid forskellige toldsatser på import fra tredjelande.

Tjek de toldsatser, der gælder for dit produkt, i Min handelsassistent

Oprindelsesregler

For at et produkt kan opnå præferencebehandling i henhold til EØS-aftalen, skal det have oprindelse i EØS. EØS-aftalen indeholder derfor oprindelsesregler, der afgør, i hvilket omfang et produkt skal fremstilles eller forarbejdes inden for EØS for at opnå status som et produkt med EØS-præferenceoprindelse.

Inden du eksporterer/importerer, skal du:

Tjek de oprindelsesregler, der gælder for dit produkt, i Mine handelsassistent

Kontakt dine toldmyndigheder.

Produktkrav

Varer kan cirkulere frit mellem EU og de øvrige EØS-lande. Produktkravene mellem EØS-landene (herunder EU) er enten:

Harmoniserede og identiske, fordi regler, der er vedtaget på europæisk plan, og som gælder i hele EØS, har erstattet de nationale produktbestemmelser. Varer kan derfor omsættes uden yderligere godkendelse eller prøvning.

Ikke-harmoniseret, men gensidig anerkendelse finder anvendelse. Produkter, der markedsføres lovligt i én EØS-stat, kan derfor markedsføres i alle andre EØS-stater, selv om produktet ikke fuldt ud opfylder de tekniske forskrifter i den importerende EØS-stat.

Tekniske regler og krav

Læs om de tekniske krav, regler og procedurer, som varer skal opfylde for at blive importeret til Det Europæiske Økonomiske Samarbejdsområde.

Søg efter de specifikke regler og bestemmelser, der gælder for dit produkt og dets oprindelsesland, hos My Trade Assistent. For at se kravene for dit produkt skal du først finde dets toldkode. Hvis du ikke kender toldkoden, kan du søge efter den med dit produkts navn i den indbyggede søgemaskine.

Sundheds- og sikkerhedskrav SPS

Dyre- og plantesundhed er omfattet af bilag I til EØS-aftalen, og fødevarelovgivningen er omfattet af kapitel XII i bilag II. Lovgivningen om fødevarer og veterinære anliggender gælder ikke for Liechtenstein, som på grund af sin toldunion med Schweiz anvender de veterinærbestemmelser, der er fastsat i landbrugsaftalen mellem Schweiz og EU.

EU og EØS-EFTA-staterne har ikke fuldt ud harmoniseret lovgivning om anlæg. EØS-aftalen indeholder lovgivning om plantefrø, der er omfattet af kapitel III i bilag I (plantesundhed), med undtagelse af bestemmelserne vedrørende import og grænsekontrol.

Læs om de sundheds-, sikkerheds-, sundheds- og plantesundhedsstandarder, som varer skal opfylde for at blive importeret til Den Europæiske Union.

Søg efter de sundheds-, sikkerheds- og SPS-regler, der gælder for dit produkt og dets oprindelsesland, hos My Trade Assistent. For at se kravene for dit produkt skal du først finde dets toldkode. Hvis du ikke kender toldkoden, kan du søge efter den med dit produkts navn i den indbyggede søgemaskine.

Toldklareringsdokumenter og -procedurer

EU's toldunion omfatter ikke Norge, Liechtenstein og Island. Der findes stadig toldgrænser og -procedurer mellem disse lande og EU.

For nogle produkter, der betragtes som højrisikoprodukter, skal et overensstemmelsesvurderingsorgan (CAB) vurdere, om et produkt er i overensstemmelse med den gældende produktcertificering, der udføres af et overensstemmelsesvurderingsorgan, der er udpeget af en EØS-stat, og som er anerkendt i hele EØS.

Læs mere om andre toldklareringsdokumenter og -procedurer, der er nødvendige for import til Det Europæiske Økonomiske Samarbejdsområde.
Intellektuel ejendomsret (IP) og geografiske betegnelser (GI)

EØS-aftalen indeholder harmoniserede bestemmelser om intellektuelle ejendomsrettigheder og sikrer et højt beskyttelsesniveau for industrielle rettigheder (opfindelser, mønstre, varemærker osv.) og ophavsret (musik, film, trykte medier, software osv.) i alle EØS-stater.

Reglerne indeholder også princippet om regional konsumption af intellektuelle ejendomsrettigheder, der gælder i hele EØS. Når først et produkt er bragt i omsætning i EØS af en rettighedsindehaver (eller med dennes samtykke), kan denne i praksis ikke længere påberåbe sig sin eneret til at forhindre import af sådanne produkter fra en anden EØS-stat.

På grundlag af EØS-aftalens artikel 65, stk. 2, er lovgivningen om intellektuel ejendomsret indarbejdet i bilag XVII. Ikke desto mindre er ikke alle EU-initiativer på dette område blevet indarbejdet.

Læs mere om lovgivningen om intellektuel ejendomsret og geografiske betegnelser i EU samt om EU's politik for intellektuelle ejendomsrettigheder i forhold til handel.

Handel med tjenesteydelser

Læs mere om regler, bestemmelser og faciliteter for handel med tjenesteydelser

Offentlige kontrakter

EØS-aftalen etablerede et indre marked for offentlige indkøb til en værdi af ca. 18 % af EØS "BNP. Der er derfor betydelige muligheder for virksomheder inden for EØS, fordi de kan konkurrere om offentlige kontrakter i hele det indre marked.

Find generelle oplysninger om lovgivning om offentlige indkøb, regler og adgang til forskellige markeder. Find specifikke oplysninger om EU's marked for offentlige indkøb.

Investeringer

Find generelle oplysninger, der gør det muligt at investere i udlandet i. Hvis du investerer fra udlandet i EØS, kan du finde specifikke oplysninger.

Andet (konkurrence, handel og bæredygtig udvikling)

Udvælgelsesprøve

For at sikre et ensartet EØS med lige konkurrencevilkår gælder de samme konkurrenceregler for alle virksomheder i hele EØS. Konkurrencereglerne i det indre marked dækker fire hovedområder og er identiske i de tre EØS-EFTA-lande og EU-medlemsstaterne. Der er tale om følgende regler:

Eliminering af aftaler, der begrænser konkurrencen, og misbrug af en dominerende stilling (f.eks. aftaler om prisfastsættelse mellem konkurrenter)

Kontrol med fusioner mellem virksomheder (f.eks. en fusion mellem to store koncerner, som bevirker, at de dominerer markedet)

Liberalisering af monopolistiske økonomiske sektorer (f.eks. telekommunikation)

Forbud - med visse undtagelser - mod statsstøtte, der fordrejer konkurrencen ved selektivt at begunstige visse virksomheder eller nationale industrisektorer.

Som følge af de strenge konkurrenceregler, der er indarbejdet i EØS-aftalen, er antidumpingforanstaltninger, udligningstold og andre handelsforanstaltninger som hovedregel forbudt mellem EØS-staterne.

Statsstøtte

I overensstemmelse med EU-traktaterne forbyder EØS-aftalen generelt alle foranstaltninger, der kan betegnes som statsstøtte, herunder gavebistand, lån på lempelige vilkår og skattelettelser, der kan fordreje samhandelen. Visse politiske, økonomiske og sociale hensyn kan imidlertid føre til undtagelser fra dette forbud.

Nyttige links og dokumenter

# data[].attributes.attachment_link.title
Aftalen om Det Europæiske Økonomiske Samarbejdsområde (EØS)

# data[].attributes.headline
10. Hvilken institution er ansvarlig for overvågning og håndhævelse af EØS-aftalen?

# data[].attributes.subject
10. Hvilken institution er ansvarlig for overvågning og håndhævelse af EØS-aftalen?

# data[].attributes.body
a. Europæisk Råd

b. EFTA-domstolen

c. EØS Overvågningsorgan

Eøs overvågnings organisation

# data[].attributes.attachment_link.title
Det Europæiske Økonomiske Samarbejdsområde (EØS), Schweiz og Norden | Faktablade om Den Europæiske Union | Europa-Parlamentet

# data[].attributes.attachment_link.description
Det Europæiske Økonomiske Samarbejdsområde (EØS) blev etableret i 1994 med henblik på at udvide EU's bestemmelser for det indre marked til at omfatte landene i Det Europæiske Frihandelsområde (EFTA). EØS-parterne er Norge, Island og Liechtenstein. Schweiz er medlem af EFTA, men ikke af EØS.

# data[].attributes.headline
8. Hvad er formålet med EØS-aftalen i forhold til socialpolitik?

# data[].attributes.subject
8. Hvad er formålet med EØS-aftalen i forhold til socialpolitik?

# data[].attributes.body
a. At harmonisere socialpolitikken blandt medlemslandene

b. At sikre fri bevægelighed for arbejdstagere og koordinere sociale sikringsordninger

c. At indføre ensartede lønpolitikker

At sikre fri bevægelighed for arbejdtager mm......

# data[].attributes.headline
9. Hvordan påvirker EØS-aftalen arbejdsmarkedet i deltagende lande?

# data[].attributes.subject
9. Hvordan påvirker EØS-aftalen arbejdsmarkedet i deltagende lande?

# data[].attributes.body
a. Den skaber barrierer for arbejdskraftens bevægelighed

b. Den letter grænseoverskridende ansættelse og mobilitet

c. Den indfører kvoter for antallet af ansatte i hvert land

?