# data[].attributes.attachment_caption
I figur 2.1 ses en oversigt over de hovedgrupper, der findes inden for den specielle farmakologi.

# data[].attributes.body
Almen farmakologi er den del af farmakologien, der omhandler de generelle forhold, der i princippet er fælles for alle lægemidler. Det drejer sig om emner som farmakokinetik, farmakodynamik, bivirkninger, interaktioner og doseringsprincipper.

Speciel farmakologi er den del af farmakologien, der giver en systematisk oversigt over de enkelte lægemidlers og lægemiddelgruppers egenskaber.

# data[].attributes.body
Man skal rapportere utilsigtede hændelser (punktum)
- fordi; undgå / minimere fejl i fremtiden - forbedre procedurer, det handler om patientsikkerhed.

# data[].attributes.body
De 7 risikosituationslægemiddelgrupper

Medicin mod diabetes (antidiabetika)

Blodfortyndende medicin (antikoagulantia)

Digoxin.

Gentamicin.

Kalium.

Lavdosis methotrexat.

Opioider.

# data[].attributes.attachment_link.title
Særligt fokus på syv lægemiddelgrupper - Medicin.dk

# data[].attributes.attachment_link.description
Styrelsen for Patientsikkerhed udgiver hvert år en rapport om lægemidler og utilsigtede hændelser (UTH). Rapporten sætter fokus på de lægemiddelgrupper, der gentagne gange optræder i indrapporteringer om fejl med medicin

# data[].attributes.attachment_link.description
Nogle lægemidler er forbundet med større risiko i bestemte situationer. Derfor kræver de særlig opmærksomhed fra sundhedspersonalet. Lægemidlerne kan inddeles i 7 grupper. De står for en stor del af de utilsigtede hændelser, der opstår på grund af medicinfejl, og som medfører alvorlige konsekvenser for patienterne.

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Hvad er en utilsigtet hændelse?

Når noget går galt i forbindelse med sundhedsfaglige opgaver, kaldes det en utilsigtet hændelse (UTH). Det er en hændelse, som har eller kunne have haft konsekvenser for patienten i forskellig grad. Den kaldes utilsigtet, fordi det ikke var hensigten, at det skulle ske. Du skal rapportere utilsigtede hændelser til Dansk Patientsikkerhedsdatabase (DPSD).

Hvorfor rapportere utilsigtede hændelser?

Når du rapporterer UTH, er du med til at forbedre patientsikkerheden.

Formålet med at rapportere UTH er nemlig at forebygge, at en lignende hændelse sker igen. Når I rapporterer UTH på din arbejdsplads, bliver det synligt, hvor der er risiko for patientsikkerheden, og hvor I kan arbejde med at lære af og forbedre det, der ikke gik, som det skulle.

Utilsigtede hændelser kan derfor være et værktøj til fx at se, hvor man skal sætte ind og ændre arbejdsgange og bestemte måder at gøre noget på.

Hvem skal rapportere utilsigtede hændelser?

Alle, der udfører sundhedsfaglige opgaver i deres arbejde, har pligt til at rapportere UTH.

Du har pligt til at rapportere UTH, hvis du:

er autoriseret sundhedsperson

er apoteker eller apotekspersonale

ikke er autoriseret sundhedsperson, men udfører sundhedsfaglige opgaver som fx social- og sundhedshjælper eller pædagogisk personale på et bosted.

Du må også gerne rapportere UTH, selvom du ikke hører ind under en af de grupper, som har pligt til at rapportere.

Pligten til at rapportere gælder i situationer, hvor:

du selv er involveret i en UTH

du bliver opmærksom på eller oplever en UTH, som andre er involveret i.

Hvilke hændelser skal jeg rapportere?

Fra 1. juli 2023 er der nye, nationale regler for, hvilke UTH man har pligt til at rapportere, når man arbejder med sundhedsfaglige opgaver: Uanset, hvor i sundhedsvæsenet man arbejder, er reglerne fra 1. juli de samme.
Se den nye bekendtgørelse om rapportering af utilsigtede hændelser med den ændrede rapporteringspligt Se optagelser og præsentationer fra webinar om ændret rapporteringspligt Du kan se informationsmaterialer om den ændrede rapporteringspligt længere nede på siden.
Du har pligt til at rapportere utilsigtede hændelser, som:

har bidraget til eller medført alvorlige eller dødelige konsekvenser for patienten/borgeren

kunne have bidraget til eller medført alvorlige eller dødelige konsekvenser for patienten/borgeren.

efter en konkret vurdering kan bidrage til læring og forbedring af patientsikkerheden, selvom konsekvenserne af de enkelte utilsigtede hændelser ikke er eller kunne have været alvorlige eller dødelige for patienten.

Se eksempler på utilsigtede hændelser
Hvad sker der, når jeg har rapporteret en utilsigtet hændelse?

Når du rapporterer en UTH, bliver den i første omgang bearbejdet lokalt - altså der, hvor den er sket. Her vil den UTH-ansvarlige gennemgå hændelsen for at finde ud af:

Hvad der er sket

Hvordan det kunne ske

Hvordan en lignende hændelse kan forebygges.

Hvis du har skrevet dine kontaktinformationer, da du rapporterede hændelsen, har den medarbejder, som har ansvar for at analysere hændelsen, mulighed for at kontakte dig, hvis der er brug for uddybende informationer.

Det er ikke sikkert, at du bliver kontaktet, og du får ikke besked om, hvad der er sket af ændringer ud fra netop din beskrivelse.

Når hændelsen er blevet bearbejdet lokalt, bliver den i anonymiseret form sendt til os i Styrelsen for Patientsikkerhed.

Alle de rapporterede UTH'er kan vise os i styrelsen, om der er mønstre og tendenser på tværs af landet, der kræver særlig opmærksomhed og kan sættes fokus på med fx nationale tiltag og kampagner.

Har det konsekvenser for mig at rapportere utilsigtede hændelser?

Nej - rapporteringsordningen er fortrolig, og ifølge sundhedsloven må rapportering af en UTH aldrig føre til sanktioner.

Patienter og pårørende kan rapportere utilsigtede hændelser

Patienter og pårørende kan også rapportere utilsigtede hændelser og dermed være med til at forbedre patientsikkerheden.

Kampagnen "Hjælp os med at blive endnu bedre" er henvendt til patienter og pårørende og består af en pjece, en plakat og en kort animationsfilm. Du kan informere dine patienter og deres pårørende om muligheden for at rapportere UTH ved fx at give dem en pjece, hænge en plakat op i din praksis eller afspille en kort film på info-/praksisskærme.

# data[].attributes.attachment_link.title
Utilsigtede hændelser - Styrelsen for Patientsikkerhed

# data[].attributes.attachment_link.description
Når noget går galt i forbindelse med sundhedsfaglige opgaver, kalder man det en utilsigtet hændelse. Du skal rapportere utilsigtede hændelser til Dansk Patientsikkerhedsdatabase. På den måde hjælper du med at gøre sundhedsvæsenet endnu mere sikkert. Du kan læse mere om utilsigtede hændelser her.

# data[].attributes.body
§ 3. Ved utilsigtede hændelser forstås på forhånd kendte og ukendte hændelser og fejl, som ikke skyldes patientens sygdom, og som enten er skadevoldende eller kunne have været skadevoldende, men forinden blev afværget eller i øvrigt ikke indtraf på grund af andre omstændigheder.

Rapporteringspligtige utilsigtede hændelser

§ 5. Utilsigtede hændelser, der medførte eller bidrog til alvorlige eller dødelige konsekvenser for patienten, er rapporteringspligtige.

Stk. 2. Utilsigtede hændelse, der kunne have haft eller ville kunne få alvorlige eller dødelige konsekvenser for patienten, er rapporteringspligtige.

Stk. 3. Utilsigtede hændelser, som ikke er omfattet af stk. 1-2, men som efter den rapporteringspligtige persons vurdering kan bidrage til læring og forbedring af patientsikkerheden, er rapporteringspligtige, selv om konsekvenserne af de enkelte utilsigtede hændelser ikke er eller kunne have været alvorlige eller dødelige for patienten.

# data[].attributes.attachment_link.title
BEK nr 867 af 20/06/2023, Indenrigs- og Sundhedsministeriet

# data[].attributes.attachment_link.description
Retsinformation.dk er indgangen til det fælles statslige retsinformationssystem, der giver adgang til alle gældende love, bekendtgørelser og cirkulærer m.v. Der er også adgang til Folketingets dokumenter og beretninger fra Folketingets Ombudsmand.

# data[].attributes.body
Tak, fordi du rapporterer en utilsigtet hændelse og bidrager til et bedre sundhedsvæsen. Oplysningerne anvendes udelukkende til læring og forbedring. Ingen af disse oplysninger kan indgå i hverken personale-, klage- eller tilsynssager jævnfør sundhedsloven kapitel 61 §§ 201 og 202.

Hvis du som sundhedsperson får kendskab til utilsigtede hændelser (egne eller andres), når du udfører sundhedsfaglige opgaver, skal du rapportere dem.

Når noget går galt i sundhedsvæsenet, taler man om en utilsigtet hændelse. En utilsigtet hændelse er en begivenhed, som medfører skade eller risiko for skade. Forværring, skade og dødsfald relateret til patientens sygdom er ikke en utilsigtet hændelse og skal ikke rapporteres her.

Sagsbehandlingen af de enkelte hændelser foregår lokalt, så der lokalt kan drages læring. Herefter anonymiseres hændelsen og sendes til Styrelsen for Patientsikkerhed, der formidler læring på nationalt niveau.

Alle felter med en grøn stjerne skal udfyldes, de øvrige er frivillige.

OBS: Du har 60 minutter til at afslutte din rapportering. De 60 minutter begyndte, da du åbnede rapporteringsskemaet. De indtastede data slettes automatisk, hvis tiden er gået. Du modtager desværre ingen advarsel, før tiden er gået.

# data[].attributes.body
Hver hovedgruppe har sit eget bogstav, som indgår i et særligt system, der også kaldes ATC-koder. Det er et grupperingssystem, hvor lægemidler inddeles i forhold til anatomi (A), terapeutisk område (T) og kemi (C). ATC-koden er en international kode, der består af bogstaver og tal, fx A06AD11:

Det første bogstav angiver, hvilken anatomisk hovedgruppe lægemidlet tilhører.

Det efterfølgende tal angiver den terapeutiske hovedgruppe, hvilket præciserer, hvilke tilstande lægemidlet anvendes til.

Ved at kende til ATC-koden for et lægemiddel bliver det muligt hurtigt at finde placeringen af et lægemiddel i et medicinrum på en hospitalsafdeling, da lægemidler skal være grupperet efter dette system.

Hvis du skal finde et lægemiddel, som du ikke kender, i et medicinrum, så kan du slå lægemidlet op på www.pro.medicin.dk.

# data[].attributes.body
Lægemiddeletiketten skal bl.a. indeholde informationer om:

Handelsnavn og generisk navn

Anvendte hjælpestoffer

Lægemiddelformen (tabletter, kapsler osv.)

Lægemidlets styrke

Teknisk vejledning, fx om lægemidlet skal tygges, synkes helt eller omrystes før brug

Nødvendige opbevaringsbetingelser

Sidste anvendelsesdato

Rød advarselstrekant på trafikfarlige lægemidler, dvs. lægemidler, der nedsætter personens evne til at køre bil og betjene maskiner.

Indlægssedlen indeholder de samme oplysninger. Hvis den mangler i lægemiddelæsken, kan en ny printes fra www.indlaegsseddel.dk

# data[].attributes.body
Et lægemiddel har to navne, et handelsnavn og et generisk navn. Handelsnavnet bestemmes af de forskellige lægemiddelproducenter. Det generiske navn er navnet på det aktive indholdsstof i lægemidlet.

# data[].attributes.body
Farmakokinetik er læren om kroppens virkning på lægemidler, dvs. hvad kroppen gør med lægemidlet, efter at vi har indtaget det.

Absorption
dvs. optagelse af lægemidler til blodbanen (se afsnittet Absorption (optagelse)).

Distribution
dvs. fordeling af lægemidler til væv og organer (se afsnittet Distribution (fordeling)).

Elimination
dvs. fjernelse af lægemidler fra kroppen (se afsnittet Elimination (fjernelse)).

Eliminationen omfatter to processer:

Metabolisering (omdannelse) af lægemidler.

Ekskretion (udskillelse) af lægemidler.

Vandopløseligt: nyre
Fedtopløseligt (fæces): lever

# data[].attributes.body
Lægemidlets fordeling sker ved, at det føres rundt i kroppen med blodet. Herfra trænger det gennem karvæggen og transporteres via vævsvæske til celler, væv og organer. Den farmakologiske virkning opnås dog kun, hvis koncentrationen af lægemiddelstoffet er tilstrækkelig stor på virkningsstedet. Når lægemidlet har udøvet sin virkning, udskilles det igen til blodet og transporteres til udskillelsesorganerne, dvs. leveren og nyrerne

# data[].attributes.body
Ved elimination forstås fjernelse af det aktive lægemiddel fra kroppen. Elimination omfatter to processer:

Metabolisering (omdannelse) af lægemiddelstoffet

Ekskretion (udskillelse) af omdannelsesstoffet/omdannelsesstofferne.

# data[].attributes.body
Farmakodynamik er læren om lægemidlers virkning i kroppen, dvs. hvordan kroppen påvirkes af et lægemiddel.

Den farmakologiske virkning af et lægemiddel kan være lokal eller systemisk.

Virkemåde
Lægemidlers virkemåde kan inddeles i to hovedgrupper:

Virkemåde ved en receptor (se figur 6.A4)

Ved binding til en receptor kan denne enten stimuleres eller blokeres. Et stof, der stimulerer receptoren, kaldes en stimulator eller agonist, mens et stof, der blokerer receptoren, kaldes en blokker eller antagonist.

Andre virkemåder.

Fysiske egenskaber, Kemiske egenskaber, Osmotiske egenskaber

# data[].attributes.body
almindeligt forekommende typer af bivirkninger

Forstærket terapeutisk virkning

Sidevirkning

Lokalirriterende virkning

Allergiske reaktioner

Nogle af de alvorligste bivirkninger er de organødelæggende ( organtoksiske) virkninger.

Kræftfremkaldende virkning

Fosterbeskadigende virkning

Tilvænning og afhængighed

Lysfølsomhed

Ændret virkning ( intolerans)

# data[].attributes.body
En kontraindikation angiver forhold, som gør det utilrådeligt at anvende den bestemte medicin.

# data[].attributes.body
Interaktioner mellem to eller flere lægemidler

Interaktioner mellem lægemidler og alkohol

Interaktioner mellem lægemidler og mad

Kombinationsterapi og synergieffekt

I nogle tilfælde kan en interaktion være en fordel, som man ligefrem ønsker. Det kaldes kombinationsterapi, når man søger at forstærke virkningen ved at kombinere lægemidler. Den øgede effekt kaldes synergieffekt. Det anvendes ofte ved bedøvelse eller behandling af forhøjet blodtryk eller smerter.

Eksempler på lægemidler, der bør tages med mad

Lægemiddelgruppen NSAID (NonSteroide AntiInflammatoriske Drugs), fx Brufen og Ipren (virker irriterende på maveslimhinden).

Præparater, som indeholder jern (kan give forstoppelse eller diarré).

Perorale antidiabetika skal indtages sammen med eller lige før måltiderne, da koncentrationen af blodsukkeret herved bliver mere konstant.

Eksempler på lægemidler, der ikke bør indtages med mad

Præparater, som indeholder tetracyklin (antibiotikum), bør ikke indtages sammen med mælkeprodukter, da samtidig indtagelse af fødemidler, der indeholder calcium kan nedsætte virkning. Dette skyldes, at tetracykliner (sammen med calcium) danner store komplekser, der ikke kan optages fra tarmen.

Syreneutraliserende midler, fx Link og Balancid novum, skal indtages mellem måltiderne, dels fordi mavesyren generer mest, når maven er tom, dels fordi man herved opnår en længere virkningstid.

# data[].attributes.body
Doseringsprincipper (hvor stor en dosis?)

Dosis, tid og virkning (hvornår og hvor længe virker det?)

Dosering af lægemidler til ældre.

Standarddosis
tager ikke hensyn til individuelle forskelle. Doseringsforslagene kaldes standarddosis eller „sædvanlig terapeutisk dosis"

Individuel dosis
fastlagt ud fra individuelle hensyn, fx patientens kliniske tilstand. Her tænkes især på patientens nyre- og leverfunktion. Visse forhold ved lægemidler kan også bevirke, at det er nødvendigt med en individuel dosering ud fra vægt eller kropsoverfladeareal. Det er altid relevant at medtænke patientens alder, da der kan gælde særlige forholdsregler for børn og ældre

Dosering efter virkning
Enkelte lægemidler doseres ud fra måling af koncentrationen af lægemidlet i plasma. Det gælder, dels hvor man ved, at en bestemt plasmakoncentration giver en bestemt virkning, dels hvor samme dosis kan give forskellig plasmakoncentration fra patient til patient. Plasmakoncentrationsmålinger (blodprøver) anvendes især ved lægemidler, hvor der er lille forskel på den dosis, der giver den ønskede terapeutiske effekt, og den dosis, som giver reaktioner på overdosering

Dosis, tid og virkning

For at kunne forstå sammenhængen mellem dosis, tid og virkning, er det vigtigt at kunne udregne:

Hvornår virkningen af et lægemiddel indtræder

Hvornår det skal indtages

Hvor ofte det skal indtages

Hvornår virkningen er konstant ved gentagen indgift.

Steady state opstår, når virkningen af et lægemiddel er konstant ved gentagen indgift, dvs. at der opnås ligevægt. Det betyder, at der udskilles lige så meget lægemiddel, som der absorberes.
For de fleste lægemidler kan virkningen ikke øges yderligere, når denne grænse er nået. Det benævnes med et farmakologisk udtryk "ceiling-effekt". Et eksempel er acetylsalicylsyre, hvor grænsen er ved 1 g pr. dosis, for voksne. Det betyder, at man ikke opnår en bedre smertelindring ved at indtage flere tabletter end to a 500 mg.

Terapeutisk område: Her skal plasmakoncentrationen gerne ligge, for at der opnås en terapeutisk effekt
Terapeutisk niveau: den nedre grænse for plasmakoncentrationen, der giver virkning af lægemidlet
Det toksiske niveau, dvs. forgiftningsniveauet

Terapeutisk bredde:

Afstanden mellem den mindste terapeutiske dosis (det terapeutiske niveau) og den toksiske grænse (forgiftningsniveauet)
Terapeutisk indeks;

Det terapeutiske indeks siger noget om forholdet mellem den terapeutiske dosis og den dosis, der er dødelig.

# data[].attributes.body
Dosering af lægemidler til ældre volder særlige problemer. Dette skyldes bl.a., at en del ældre anvender mange forskellige præparater, hvilket øger risikoen for bivirkninger, interaktioner og medicinforsømmelse. Herudover har ældre øget følsomhed over for medicin.

# data[].attributes.body
Absorberes let fra mave-tarm-kanalen.

Maksimal plasmakoncentration efter 6-8 timer.

Steady state efter 5-6 dage.

Plasmahalveringstid 20-30 timer.

Udskilles hovedsageligt uomdannet gennem nyrerne.

Depottabletterne er fremstilles således, at de frigiver det aktive stof over 4-5 timer.

# data[].attributes.body
Indtages pr os
absorperes fra mave - tarmkanalen
portåresystemet
first pas metabolisme: lever
Distribution
(Farmakodynamik

Ikke klarlagt.) evt. Inosital monophosphatase/  polyphosphatase glycogen synthase - transporten af kemiske budbringere inde i kroppens celler
Elimination
nyre, vandopløselig

# data[].attributes.body
Ved vedligeholdelsesbehandling tilstræbes se-litium på 0,5 – 0,8 mmol/L og ved manisk episode tilstræbes se-litium på 0,8-1,2 mmol/L.

# data[].attributes.body
non-complaince
concordiance
complaince