# data[].attributes.body
Harap Alb

Craiul si cei trei feciori

Împăratul Verde si cele trei fete

Sfânta Duminică

Calul

Spânul

Ursul

Cerbul

Furnicile

Albinele

Împăratul Roș

Fata Împăratului Roș

Gerilă

Setul

Flămânzilă

Ochilă

Păsări-Lăți-Lungilă

Sfetnicul Împăratului

Dublul fetei

Pasărea

# data[].attributes.body
Personaj principal/Protagonistul

Personaj pozitiv

Rotund

Personaj în formare

Lipsit de puteri supranaturale

Dorește bunătate, empatie, înțelegere, spirit de socializare răbdare, cinste

Omul de soi bun

# data[].attributes.body
Erou civilizator: pornește într-o călătorie inițiatică de la copilărie spre maturitate.

Inițial este ,,fiul craiului" , dar devine ,,Harap-Alb" (nume paradoxal: harap= sclav, negru; alb= puritate, noblețe) după ce jură supunere Spânului.

-Trăsături fizice

Creangă nu insistă asupra aspectului exterior, semn că valoarea lui stă în fapte, nu în aparențe.

Este ,,voinic" , semn al vitalității și forței specifice eroului de basm.

-Trăsături morale și psihologice

a.) La început - naiv și lipsit de experiență

Se lasă păcălit de Spân, coborând în fântână fără bănuieli.

Are bunătate și încredere, dar nu și prudență.

b.) În timpul probelor- curajos, generos, empatic

Îi ajută pe ceilalți (Gerilă, Flămânzilă, Setilă, Ochilă, Păsări-Lăți-Lungilă), formând o adevărată frăție a solidarității.

Își asumă riscuri mari pentru a duce la bun sfârșit misiunile (aducerea sălățiilor, a pielii cerbului, a fetei împăratului Roș).

c.) Spre final- matur și înțelept

Își înfruntă fricile și capătă echilibru între inimă și rațiune.

Acceptă moartea ca ultimă probă, iar învierea lui de către fata împăratului Roș sugerează împlinirea inițierii.

# data[].attributes.body
Personajul literar este o instanță narativă, o „ființă de hârtie” prin intermediul căreia autorul își exprimă indirect ideile, sentimentele și viziunea asupra realității în operele literare. El este o entitate creată de autor, cu propriul său rol și destin în cadrul unei opere epice sau dramatice, fie ea o persoană reală sau imaginară.

# data[].attributes.body
Exprimă viziunea autorului

Ia parte la acțiune (actant) și interacționează cu alte personaje

Are un rol în acțiunea operei: principal, secundar, apisodic, figurat

Real /inspirat din realitate/păstrează elemente comune cu realitatea sau fantastic/ un simbol, un obiect, o ființă fantastică sau fabuloasă

# data[].attributes.body
Personaj secundar/ antagonistul

Reprezintă "răul necesar"

Pedagogul rău

Rol în formarea protagonistului

# data[].attributes.body
-Portret fizic

Numele ,,Spân" sugerează lipsa părului ( chel, fără barbă), dar și lipsa de scrupule.

Creangă nu oferă multe detalii fizice, pentru că esența lui este morală: este ,,neted", ,,alunecos", greu de prins.

- Trăsături morale și psihologice

a.) Viclean și manipulator

Îl ademenește pe Harap-Alb la fântână cu vorbe blânde, apoi îl lasă prizonier.

Îl constrânge să jure ,,pe ascuțișul paloșului" că îi va fi slugă.

Îl determină pe împăratul Verde să creadă că el este adevăratul nepot.

b.) Autoritar și crud

Îi poruncește lui Harap-Alb cu severitate, folosind amenințarea.

Nu ezită să profite de slăbiciunea celuilalt pentru a-și atinge scopurile.

c.) Inteligent și calculat

Știe să exploateze situațiile, să se ascundă în spatele unei aparente prietenii.

Planurile lui sunt bine gândite, ceea ce îl face un adversar redutabil.

# data[].attributes.body
Reprezintă coborârea în Infern

Element de compoziție narativă

Începutul "Muncilor" lui Harap-Alb

Fiul de crai devine sluga Spânului

Toposul își schimbă destinația benefică într-una malefică

O capcană pentru adolescent

Scena are drept corespondent momentul demascării Spânului (încheierea inițierii lui Harap-Alb)

# data[].attributes.headline
Semnificațiile scenei coborârii în fântână

# data[].attributes.subject
Semnificațiile scenei coborârii în fântână

# data[].attributes.body
Simbol al inițierii: Coborârea în fântână echivalează cu o moarte simbolică (coboară în adânc, în întuneric) și cu o renaștere (iese cu o nouă identitate).

Proba încrederii și a vigilenței:

Harap-Alb plătește pentru naivitatea lui, dar experiența îl face mai înțelept.

Relația stăpân-slugă: Din acest moment, Spânul devine aparent stăpân, însă eroul își va demonstra treptat adevărata superioritate morală.

# data[].attributes.body
Această secvență este punctul culminant al basmului, adunând toate sensurile inițierii eroului: moarte, sacrificiu și renaștere.

-Prefăcuta prietenie

Spânul, ca de obicei, își ascunde răutatea sub un aer liniștit. Când sunt aproape de curtea împăratului Verde, îl convinge pe Harap-Alb să meargă înainte pentru a vesti sosirea.

-Momentul crimei

Profitând de neatenția eroului, Spânul îl lovește ,,cu paloșul de-i retează capul".

Lovitura este bruscă, neașteptată.

Moartea este trădare absolută, dar și probă finală.

-Intervenția fetei împăratului Ros

Fata, Care îl iubire și îl sprijinise, strigă reginei albinelor și craiesei furnicilor

- aceleași ființe pe care Harap-Alb le ajutase la început.

Ele aduc ,,apa vie" și ,,apa moartă" și îl învie: apa moartă îi lipește trupul, apa vie îi redă suflarea.

-Pedepsirea Spânului

După înviere, fata dezvăluie adevărul împăratului Verde.

Spânul este ucis, ,,căci minciuna și vicleșugul nu pot stăpâni mult".

În concluzie, scena omorârii lui Harap-Alb nu este doar un act de violență, ci momentul de apogeu al maturizării: eroul trece prin moarte, este înviat datorită propriilor fapte bune și se întoarce mai puternic, vrednic să devină împărat.

# data[].attributes.body
Spânul din „Povestea lui Harap-Alb” de Ion Creangă este personajul negativ principal, simbol al răului și al vicleniei. El profită de naivitatea lui Harap-Alb și, prin șiretenie, îl face rob, devenind stăpânul lui. Este ipocrit, fals și egoist, urmărind doar propria sa putere și câștig. Își ascunde intențiile rele sub o mască prietenoasă, dar se dovedește crud și lipsit de milă. Spre deosebire de Harap-Alb, care evoluează, Spânul rămâne fixat în răutate. Finalul poveștii aduce pedeapsa lui, subliniind victoria binelui asupra răului. Astfel, Spânul este tipul vicleanului care primește, în cele din urmă, răsplata meritată.

# data[].attributes.headline
Semnificațiile scenei coborârii în fântână.

# data[].attributes.subject
Semnificațiile scenei coborârii în fântână.

# data[].attributes.body
Scena coborârii în fântână din „Harap-Alb” are o puternică semnificație simbolică și marchează începutul drumului inițiatic al eroului. Fântâna reprezintă trecerea spre o altă lume, spațiul dintre viață și moarte, dar și pragul maturizării. Coborârea arată încrederea naivă a lui Harap-Alb în Spân, ceea ce dovedește lipsa lui de experiență. În același timp, momentul simbolizează prima încercare pe care eroul o ratează, fiind înșelat. Schimbarea identității lui în „Harap-Alb” marchează moartea simbolică a copilului și renașterea sub o nouă condiție. Este actul prin care începe supunerea sa față de Spân, dar și procesul său de formare. Fântâna devine astfel un loc de inițiere, unde eroul pășește în necunoscut și acceptă destinul. Totodată, episodul arată conflictul dintre bine și rău, ascuns sub aparențe prietenoase. El prefigurează lupta interioară și încercările prin care Harap-Alb va trece. În final, scena subliniază ideea că maturizarea presupune sacrificiu, durere și experiențe amăgitoare.

# data[].attributes.body
Harap-Alb este personajul principal din basmul lui Ion Creangă, întruchipând eroul popular aflat pe drumul maturizării. La început, el se dovedește naiv și lipsit de experiență, ceea ce îl face să cadă în capcana Spânului. Totuși, are calități morale deosebite: bunătate, milă, respect față de semeni și dorința de a ajuta. Curajul său crește odată cu fiecare încercare depășită, iar prin faptele sale dovedește perseverență și înțelepciune. Harap-Alb este deschis către prietenie și solidaritate, adunând în jurul său personaje fantastice pe care le respectă și le sprijină. El trece printr-o transformare interioară, de la tânărul lipsit de experiență la omul responsabil și curajos. Identitatea sa de „slugă” sub Spân este o etapă a devenirii, care îl întărește. Spre deosebire de Spân, el rămâne fidel binelui, chiar și în momente de grea încercare. Reușește să-și învingă temerile și să dovedească adevărata noblețe sufletească. În final, Harap-Alb simbolizează victoria binelui, a purității și a maturizării prin încercări.

# data[].attributes.headline
Scena omorârii lui Harap-Alb si explicația.

# data[].attributes.subject
Scena omorârii lui Harap-Alb si explicația.

# data[].attributes.body
Scena omorârii lui Harap-Alb are loc la finalul basmului, atunci când tânărul erou, întors din drum cu pielea cerbului, este ucis mișelește de Spân. Acesta îi taie capul pe neașteptate, dorind să-i ia locul și să obțină răsplata împărăției. Momentul este șocant, pentru că eroul trece printr-o moarte reală, dar cu puternice semnificații simbolice.

Explicația:

Moartea lui Harap-Alb reprezintă apogeul drumului său inițiatic. Ea simbolizează sacrificiul suprem, necesar pentru renaștere și împlinirea destinului său. Prin acest episod, se arată că binele poate fi doborât temporar, dar nu înfrânt definitiv. Intervenția Sfintei Duminici și a albinelor readuce la viață eroul, subliniind ajutorul divin acordat celor curați la suflet. Totodată, scena confirmă justiția morală: Spânul, întruchiparea răului, este pedepsit, iar Harap-Alb, eroul drept și bun, este răsplătit cu viața, iubirea și tronul. Astfel, episodul morții și învierii subliniază victoria binelui asupra răului și desăvârșirea maturizării eroului.

# data[].attributes.body
1. Rit de inițiere / trecere
– Coborârea în fântână marchează intrarea eroului într-o nouă etapă a vieții.
– Este un pas simbolic de la copilărie la maturitate, un fel de probă a curajului și a înțelepciunii.

2. Simbolul „lumii de jos”
– Fântâna, ca spațiu subteran, reprezintă o „coborâre” în necunoscut, în subconștient sau în lumea de dincolo.
– Acolo Harap-Alb își pierde statutul de „fiu de crai” și devine „slugă” (Harap-Alb).

3. Moarte simbolică și renaștere
– Coborârea echivalează cu o moarte simbolică a vechii identități și o renaștere într-o nouă ipostază.
– După ce urcă din fântână, el intră în aventura inițiatică propriu-zisă.

4. Acceptarea destinului și umilinței
– Faptul că Harap-Alb acceptă să intre în fântână arată disponibilitatea lui de a trece prin încercări grele și de a se smeri.
– Această smerenie îl pregătește pentru rolul de erou matur.

5. Despărțirea de spațiul protector
– Fântâna marchează trecerea de la lumea cunoscută (curtea tatălui) la lumea necunoscută și primejdioasă (drumul spre împărat).
– Este „punctul de fără întoarcere” al drumului inițiatic.

# data[].attributes.body
Harap-Alb, fiul craiului, este personajul principal al basmului lui Ion Creangă. El este bun, curajos și generos, dar la început naiv și lipsit de experiență. Pornind într-o călătorie pentru a aduce fata Împăratului Roș, Harap-Alb trece prin încercări grele care îl ajută să se maturizeze, să devină mai înțelept și mai hotărât. Spânul, personajul negativ, este viclean, perfid și ambițios. El îl păcălește pe Harap-Alb să coboare în fântână și îl face slugă, profitând de neatenția și bunătatea lui. Spânul îi impune sarcini imposibile pentru a-i testa puterea și pentru a-și menține controlul asupra lui. După ce Harap-Alb reușește să aducă fata Împăratului Roș, Spânul, temându-se că adevărul va fi descoperit, îl omoară cu paloșul. Fata și calul năzdrăvan intervin însă la timp: îi lipesc rănile cu apă moartă și îl readuc la viață cu apă vie, demascându-l pe Spân, care este pedepsit pentru faptele sale. Această scenă simbolizează ultima probă inițiatică, moartea și renașterea eroului, momentul în care Harap-Alb se eliberează de influența Spânului și devine complet matur. El iese din această încercare mai puternic, mai înțelept și pregătit să își asume rolul de adult și conducător.

# data[].attributes.body
Prin incercarile sale de al omora pe Hrap-Alb acesta este demascat si in cele din urma omorat de calul fiului de crai

# data[].attributes.headline
Semnificațiile scenei coborârii in fantana

# data[].attributes.subject
Semnificațiile scenei coborârii in fantana

# data[].attributes.body
Scena coborârii în fântână are o valoare simbolică foarte importantă în cadrul basmului „Povestea lui Harap-Alb” de Ion Creangă. Acest moment marchează trecerea de la starea de copil dependent la cea de erou matur, care pornește singur în lume.

În plan simbolic, fântâna reprezintă o „poartă” între două lumi: cea cunoscută, de acasă, unde personajul este protejat, și lumea necunoscută, plină de încercări. Coborârea în fântână poate fi văzută ca o moarte simbolică a fiului de crai și renașterea lui ca Harap-Alb, omul pregătit să înfrunte greutățile vieții. Este momentul când își pierde identitatea inițială și capătă una nouă, ceea ce e tipic în traseul eroului din basm.

Totodată, acest episod evidențiază prima mare încercare a personajului, testul încrederii și al curajului. Verde-Împărat îl pune la probă pentru a vedea dacă merită să primească încrederea și sarcina importantă. Faptul că Harap-Alb coboară fără să se teamă arată că are o fire curajoasă și e gata să riște pentru a-și îndeplini misiunea.

În concluzie, scena coborârii în fântână este o alegorie a maturizării și un moment-cheie în formarea eroului, marcând începutul drumului inițiatic și transformarea lui Harap-Alb într-un personaj cu identitate proprie și destin de împlinit.

# data[].attributes.body
Harap-Alb este personajul principal și eroul pozitiv din basmul cult „Povestea lui Harap-Alb” scris de Ion Creangă. El este fiul mezin al craiului, iar în urma unei serii de încercări, ajunge să se maturizeze și să devină un adevărat conducător.

La începutul basmului, Harap-Alb este naiv, lipsit de experiență și protejat de tatăl său. Se lasă ușor păcălit de Spân și își pierde libertatea, devenind slujitorul acestuia. Totuși, această greșeală are un rol important în formarea lui ca personaj: îl forțează să se descurce singur și să învețe din propriile greșeli.

Pe parcursul drumului, Harap-Alb dovedește calități esențiale pentru un erou: bunătate, curaj, generozitate, respect față de cei neajutorați și capacitatea de a lega prietenii. Acceptă ajutorul unor ființe neobișnuite (Gerilă, Setilă, Flămânzilă, etc.) și, spre deosebire de frații săi, știe să fie înțelept și smerit.

Evoluția lui este una clară: de la un tânăr lipsit de experiență devine un lider adevărat, în stare să conducă și să ia decizii corecte. Punctul culminant al transformării sale este momentul în care își asumă moartea pentru a nu-și trăda cuvântul dat, dovedind maturitate și onoare. În final, este salvat și răsplătit pentru curajul și bunătatea sa.

În concluzie, Harap-Alb este un personaj complex, care simbolizează drumul inițiatic al omului către maturitate, prin curaj, înțelepciune și luptă cu obstacolele vieții.

# data[].attributes.body
Spânul este personajul negativ principal din basmul cult „Povestea lui Harap-Alb” de Ion Creangă. El joacă rolul antagonistului, fiind cel care îl înșală pe Harap-Alb și îl supune unei serii de încercări, cu scopul de a profita de munca și bunătatea acestuia.

Încă de la prima apariție, Spânul este caracterizat prin viclenie și perfidie. Profitând de naivitatea fiului de crai, îl păcălește să coboare în fântână și apoi îl șantajează, obligându-l să-i devină slujitor și să-i dea numele său. Această acțiune arată că Spânul este un personaj lipsit de scrupule, capabil să folosească minciuna și trădarea pentru a obține ceea ce dorește.

De-a lungul basmului, Spânul se comportă autoritar, egoist și lipsit de empatie. Îi impune lui Harap-Alb porunci grele și periculoase, sperând că acesta va eșua. Totodată, refuză să-și asume riscurile și caută mereu câștigul personal, fără a munci sau a-și dovedi valoarea.

În concluzie, Spânul este întruchiparea răului și a falsității în basm, iar înfrângerea lui simbolizează triumful binelui, al curajului și al adevărului.

# data[].attributes.body
În "Povestea lui Harap Alb" de Ion Creangă, coborârea în fântână are o semnificație profundă și simbolică. Fântâna reprezintă adesea un loc de încercare și de auto-descoperire. Actul de a coborî în fântână sugerează pătrunderea în adâncurile subconștiente ale sinelui, unde personajul se confruntă cu temeri, incertitudini și obstacole.

În contextul poveștii, Harap Alb, care este protagonistul, trebuie să treacă printr-o serie de probe pentru a se dovedi demn de numele său și pentru a-și îndeplini destinul. Fântâna simbolizează, astfel, un moment de transformare, de maturizare, în care heroicul întâlnește aspectele mai întunecate ale existenței. Este un prag necesar pentru a evolua și a dobândi înțelepciune.

Întreaga poveste reflectă tema inițierii, iar coborârea în fântână devine un ritual de trecere, subliniind importanța scufundării în sine pentru a înțelege și a depăși dificultățile vieții.

# data[].attributes.body
Harap Alb este un personaj complex și bogat în nuanțe din povestea lui Ion Creangă. Iată câteva trăsături definitorii ale caracterului său:

1. Curajos și Hotărât: Harap Alb este un tânăr curajos, dispus să își asume riscuri și să înfrunte situații dificile pentru a-și îndeplini misiunea. De la început, el dovedește o voință puternică de a-și demonstra valoarea.

2. Naiv și Inocent: La începutul poveștii, Harap Alb este prezentat ca un tânăr naiv, care nu conștientizează pe deplin provocările și pericolele pe care le va întâlni. Această inocență îl face vulnerabil, dar îi oferă și o deschidere spre învățare și dezvoltare personală.

3. Dedicat și Loial: Pe parcursul aventurilor sale, Harap Alb își arată devotamentul și loialitatea față de cei care îl ajută. El formează relații strânse cu cei doi călăuze ale sale, care îl sprijină și îl ghidează.

4. Evoluție și Maturizare: Un aspect esențial al personajului este cărarea sa de inițiere. Prin provocările și obstacolele întâmpinate, Harap Alb evoluează de la un tânăr naiv la un erou învățat, care își împrospătează înțelepciunea și abilitățile.

5. Simbol al Virtuților Românești: Harap Alb întruchipează valorile tradiționale românești, precum onoarea, curajul, și spiritul de sacrificiu. El devine un simbol al idealului național și al bătăliei pentru a-și revendica locul în lume.

Prin aceste trăsături, Harap Alb devine nu doar un protagonist central al poveștii, ci și o reprezentare a acestei teme universale de căutare a identității și valorilor.

# data[].attributes.body
Spânul este un personaj negativ și simbolic în "Povestea lui Harap Alb" de Ion Creangă, având un rol complex în desfășurarea acțiunii. Iată câteva trăsături definitorii ale caracterului său:

1. Viclean și Întețit: Spânul este un individ manipulator, care folosește toate mijloacele posibile pentru a-și atinge scopurile. El își folosește inteligența și abilitățile de seducție pentru a duce în eroare pe cei din jur.

2. Trădător și Invidios: Deși inițial pare să fie un ajutor pentru Harap Alb, adevărata sa natură devine evidentă pe parcursul poveștii. Spânul este motivat de invidie și dorința de putere, fiind dispus să-i trădeze până și pe cei care își pun încrederea în el.

3. Răuvoitor și Malefic: El reprezintă forțele negative și obstacolele în calea protagonistului. Spânul acționează ca un antagonist, generând confuzie și dificultăți pentru Harap Alb, ceea ce ilustrează lupta dintre bine și rău.

4. Simbol al Razboiului Interior: Poate fi interpretat ca simbol al slăbiciunii umane, reflectând tentaculele răului care se infiltrează în viața personajelor. Răul său provine nu doar din caracterul său, ci și din circumstanțele în care acționează.

5. Construcție Umană Negativă: Spânul este exemplul a ceea ce se poate întâmpla când egoismul și lăcomia copleșesc celelalte trăsături ale caracterului. El este modelat ca un anti-erou, fiind întotdeauna în antiteză cu calitățile lui Harap Alb.

Aceste caracteristici fac din Spân un antagonist memorabil, aducând profunzime poveștii și subliniind teme importante legate de moralitate și lupta între bine și rău.

# data[].attributes.headline
Explicația scenei omorârii lui Harap-Alb

# data[].attributes.subject
Explicația scenei omorârii lui Harap-Alb

# data[].attributes.body
Scena omorârii lui Harap Alb este un moment crucial în basmul „Povestea lui Harap Alb” de Ion Creangă. Aceasta marchează punctul culminant al operei, în care eroul este trădat și ucis de Spân, cel care i-a luat identitatea. Mai jos îți ofer o explicație detaliată a scenei:

📌

Contextul scenei

După ce trece toate probele impuse de împăratul Roșu (inclusiv aducerea salatelor, a pielii de cerb cu pietre scumpe și a fetei împăratului Verde), Harap Alb reușește să o cucerească pe fată, iar împăratul îi promite mâna ei.

Spânul, care încă pretinde că este fiul craiului (adevăratul Harap Alb), se teme că fata îl va trăda, fiind îndrăgostită de slujitorul lui (adevăratul Harap Alb). Astfel, decide să-l elimine definitiv.

🗡️

Desfășurarea scenei – Omorârea lui Harap Alb

1. Trădarea și manipularea
Spânul îl ia pe Harap Alb deoparte și îl păcălește să intre într-un fierar, sub pretextul că vrea să-l pregătească pentru nuntă. Îi spune că vrea să-l „îmbrace în haine domnești”.

2. Momentul morții
Când Harap Alb este în cuptor (simbol al renașterii), Spânul îl taie cu paloșul și îi taie capul, lăsând trupul neînsuflețit. Scena este violentă, dar are și o mare încărcătură simbolică.

✝️

Semnificații ale scenei

1.

Trădarea absolută

Spânul, un simbol al răului, duce trădarea la apogeu. Nu doar că i-a furat identitatea lui Harap Alb, dar acum îi ia și viața.

Scena exprimă lupta dintre bine și rău, în care răul pare să învingă temporar.

2.

Sacrificiul

Harap Alb moare nevinovat, ceea ce îl apropie de figura unui martir sau erou în tradiția basmului.

Este un moment necesar pentru transformarea lui definitivă din „slujitor” în adevărat conducător.

3.

Simbolul morții și al renașterii

Moartea lui Harap Alb nu este definitivă. Cu ajutorul Sfântului Duh, întruchipat de calul năzdrăvan, el este readus la viață.

Această „înviere” marchează maturizarea și desăvârșirea eroului.

🧚‍♂️

Intervenția supranaturalului

După moartea lui Harap Alb, calul năzdrăvan, simbol al prieteniei, loialității și puterii divine, duce capul și trupul stăpânului său la fântâna vieții și îl învie cu apă moartă și apă vie. Această parte amintește de mitul morții și învierii, prezent în multe basme și religii.

✅

Consecințele scenei

Harap Alb revine la viață mai înțelept, mai puternic și complet transformat.

Se face dreptate: Spânul este demascat și ucis.

Harap Alb se căsătorește cu fata împăratului Verde și își reia locul legitim.

🔚 Concluzie

Scena omorârii lui Harap Alb este una simbolică, marcând trecerea de la tinerețe la maturitate, de la supunere la conducere. Prin moarte și înviere, Harap Alb devine adevăratul erou, capabil să-și asume destinul și să conducă cu înțelepciune.

Dacă ai nevoie și de o analiză literară pe scurt sau un comentariu structurat, îți pot face și asta.

# data[].attributes.body
Personaje principale:

Harap-Alb – eroul principal, fiul de crai

Împăratul Verde – unchiul lui Harap-Alb

Craiul – tatăl lui Harap-Alb

Baba – slujitoarea împăratului Verde, îl ajută pe Spân

Spânul – personaj negativ, ia locul lui Harap-Alb

Personaje fantastice / ajutoare:

Sfânta Duminică – protectoare a eroului

Calul năzdrăvan – îl ajută pe Harap-Alb

Gerilă – face frig

Flămânzilă – mănâncă mult

Setilă – bea mult

Păsări-Lăți-Lungilă – se întinde foarte mult

Ochilă – vede foarte bine

Crăiasa albinelor – îl ajută cu o probă

Crăiasa furnicilor – îl ajută cu o probă

Alte personaje:

Fata Împăratului Roș – de care se îndrăgostește Harap-Alb

Împăratul Roșu – tatăl fetei, pune probe grele

Slugile craiului și ale Spânului – personaje episodice