# data[].attributes.body
Bedre løn, bedre arbejdsvilkår.

Mere viden om uddannelsen og arbejdet.
Mere realistiske fortællinger.

Grunduddannelse / kursus til ufaglærte, så det faglige følger med og ufaglærte får en god start i faget.

# data[].attributes.body
Teknologi kan gøre arbejdet lettere og mindre tidskrævende.
Der vil være mere tid til det ældre, når der kommer flere robotter til, såsom selvkørende vasketøjskurv, selv vaskende og tørrende toiletter, selvvaskende bad. Selvkørende lang bord med noget mad.

# data[].attributes.attachment_link.description
Forandringsagenter introducerer toiletwellness for plejehjemsbeboere og kolleger. Af Mette Pamperin Rasmussen.

# data[].attributes.body
Nej tak

Vi vil ikke have udhulet vores velfærdssystem

# data[].attributes.body
At sikre at den ældre bliver set og hørt (det er de pårørende der kender borgeren og borgerens livshistorie bedst).

At bibeholde relationen som pårørende til den ældre.

# data[].attributes.body
"Mens ingen altså svarede direkte "nej" til mere i løn, placerede Søren Pape Poulsen (K), Jakob Ellemann-Jensen (V) og Inger Støjberg (DD) sig midt i mellem."

"Spørgsmålet om løn til sygeplejersker og andet sundhedspersonale viser nogle af forskellene i dansk politik. Stort set alle partier er enige om, at lønspørgsmålet betyder noget, og at de ansatte skal have mere i løn, men også her er de uenige om, hvordan det skal ske.

De borgerlige partier mener, at det er nok at sænke skatten, så den enkelte kan få lov at beholde flere lønkroner. Mette Frederiksen og hendes støttepartier vil hellere afsætte flere penge til at lade lønningerne stige. "

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Under valgkampens første partilederdebat onsdag aften svarede 11 ud af de i alt 14 partiledere "ja" til, at sygeplejersker, sosu-assistenter og sosu-medhjælpere skal have mere i løn.

Et spørgsmål, som ifølge politisk analytiker Jesper Vestergren er blandt dem, der kan afgøre folketingsvalget.

Men hvorfor står lønnen for de tre faggrupper fortsat i stampe, når et klart politisk flertal er enige om, at de bør få mere i løn?

Det skyldes, at partierne er uenige om, hvordan den højere løn skal opnås.

Lønforhøjelse eller skattelettelser?

Alle de røde partier ser gerne, at der sættes flere lønningskroner af til de offentligt ansatte. Herunder Enhedslisten.

Mai Villadsen (EL) forklarede, at alle ramt af uligeløn ifølge Enhedslisten bør få en lønforhøjelse. Det gælder for eksempel også pædagoger.

Anderledes lød det på den anden fløj, hvor Alex Vanopslaghs (LA) klare "ja" til mere i løn slet ikke handlede om, at der skal skrives en større check.

Han ser hellere, at man gør de første 7000 tjente kroner "helt og aldeles skattefrie".

Farlig leg med den danske model

Mens ingen altså svarede direkte "nej" til mere i løn, placerede Søren Pape Poulsen (K), Jakob Ellemann-Jensen (V) og Inger Støjberg (DD) sig midt i mellem.

Og det skyldes ikke, at de ikke kan "unde" de tre faggrupper en større løncheck, forklarede Inger Støjberg.

Men, fortsatte hun, det er ikke politikernes opgave at "stå og love højere løn til bestemte grupper, som Mette Frederiksen har gjort det".

- Løn betyder selvfølgelig noget, men det er ikke det hele - og der er også andre i sundhedsvæsenet, der kunne ønske sig mere i løn, siger Støjberg.

Danmarksdemokraternes formand deler bekymringen for at påvirke den danske model med Sofie Carsten Nielsen (R). Alligevel svarede den radikale leder ja til spørgsmålet om mere i løn.

- Jeg vil tro, at der skal en trepart til det her, og så vil vi også gerne lægge noget i posen, siger Sofie Carsten Nielsen under debatten.

Nej til velfærdspligt

Under debatten blev det også vendt, om løsningen på den manglende arbejdskraft på velfærdsområdet mon kan findes ved at indføre en velfærdspligt, ligesom vi i dag kender det fra værnepligten.

Ikke ligefrem en idé, der fik ben at gå på.

- Det lyder som noget, de ville bruge i et kinesisk styre, at man skal tvinge folk til noget, de ikke har lyst til. Det bryder jeg mig ikke om - måske det er et forslag for regeringen, lød det spydigt fra Alex Vanopslagh.

- Ej, det er simpelthen ikke i orden, Alex, brød Pia Olsen-Dyhr ind.

Hos Mette Frederiksen blev stikpillen fra Vanopslagh dog taget med en smil. For nej, hun ønsker heller ikke en model, der bygger på tvang, forklarede hun:

- Man kan ikke arbejde med syge mennesker uden virkelig at ville det.

# data[].attributes.attachment_link.title
11 partiledere svarede ja til højere løn til sosu'er og sygeplejersker - så hvorfor sker det ikke?

# data[].attributes.attachment_link.description
Under valgkampens første partilederdebat onsdag aften svarede 11 ud af de i alt 14 partiledere "ja" til, at sygeplejersker, sosu-assistenter og sosu-medhjælpere skal have mere i løn. Et spørgsmål, som ifølge politisk analytiker Jesper Vestergren er blandt dem, der kan afgøre folketingsvalget.

# data[].attributes.body
Sundhedsvæsenet skal prioriteres

Gerne højere skat efter "de der har de bredeste skuldre skal bære mest" princippet. Jen

# data[].attributes.body
Ikke behandle ældre som børn, respektere deres selvbestemmelsesret og deres personlige grænser.

Skal familie, pårørende, frivillige passe de ældre?
Hvad med personlig pleje?
Hvad med faglighed?

Vi skal sikre den sundhedsfaglige vinkel og fx lade pårørende være med, hvis den ældre ønsker det, men ikke have det sundhedsfaglige ansvar.

# data[].attributes.body
Spørgsmål: Hvad vil I foretrække, hvis I kom i en situation, hvor I ikke selv kan komme i bad, vaske jer, gå på toilettet, ...? Vil I så foretrække at det var en, der ansat til det,  der hjalp eller vil I foretrække at det var jeres pårørende (ægtefælle eller børn) der hjalp?

Svar fra 6 mennesker (3 mænd og 3 kvinder over 60)

Ansat tak. Pårørende kun til let hjælp og som 2. prioritet. De pårørende skal skånes. De skal ikke være plejer, men ægtefælle/børn og blive i den rolle.

Ansat tak. Pårørende skal være pårørende og blive i den relation. De ældre skal også have lov at blive i deres relation som ægtefælle, forælder til de pårørende.

# data[].attributes.headline
Personalemangel og politikernes løsningsforslag 

# data[].attributes.subject
Personalemangel og politikernes løsningsforslag 

# data[].attributes.body
"Man tyr til det med fuldtid eller til at tage fat på at hæve sygeplejerskernes løn. Men der er ingen simple løsninger; der skal noget andet til.

Man må tage fat på arbejdsbetingelser og arbejdsvilkår. Det er næppe gratis. Men det skal til, mener han.

Og i stedet for at tale om at hæve lønnen for hele sygeplejerskegruppen skal man løndifferentiere inden for sygeplejerskegruppen"
Kjeld Møller Pedersen

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Ventelisteproblemerne og den "massive mangel på sundhedspersoner" blev for nylig af Lægeforeningens formand udpeget som sundhedsvæsenets to største problemer. I en undersøgelse, som Kantar Public har lavet for Ugeskrift for Læger, peger 89 procent af lægerne og 63 procent af vælgerne generelt på sundhedspolitik som den største politiske opgave for den kommende regering.

Men hvad byder de politiske partier ind med? Der er ikke den store forskel på partiernes sundhedspolitik, vurderer sundhedsøkonom, professor Kjeld Møller Pedersen. De vil styrke almen praksis, hvilket allerede ligger i den vedtagne sundhedsreform. Og så vil de gøre noget ved personalemanglen, men ingen er kommet med en helhedsløsning.

"Partierne har for eksempel vedtaget en psykiatriplan, der indebærer, at der skal være flere ansatte i psykiatrien uden at sige, hvor de skal komme fra".

Det, mener Kjeld Møller Pedersen, er symptomatisk.

"I mine øjne er personalemanglen sundhedsvæsenets største problem. Hvis du løser den problematik, har du nøglen til løsningen af de andre, de lange ventelister, den manglende omsorg og arbejdsmiljøproblemerne".

Men der mangler konkrete og tilstrækkelige løsningsforslag over hele linjen, mener han.

"Der er mange ord. Men ingen har hidtil peget på en løsning og sagt, det er den vej, vi skal gå. Det er tankevækkende, at når problemet er, at der mangler personale, nok især sygeplejersker på sygehusene, men også læger, f.eks. psykiatere, at der er så få, der prøver at sige, hvordan de vil løse det", siger han.

Løn alene lokker ikke

I forhold til sygeplejerskemanglen har politikerne budt ind med to forslag, der skal afhjælpe sygeplejerskemangelen på sygehusene: højere løn og så at få dem, der er på deltid, til at gå på fuld tid.

Det imponerer ikke Kjeld Møller Pedersen.

"Det med fuld tid vil næppe batte meget. De deltidsansatte arbejder 32 timer om ugen, altså ikke 20 timer, som nogle måske tror. Selvfølgelig ville det give noget, men jeg tror, at de, der er på deltid, har truffet et meget bevidst valg om at gøre det. Det kan være fordi, de synes, arbejdsvilkårene er for ringe, eller de har en familiesituation, der gør det nødvendigt. De får selvfølgelig mindre i løn, men det accepterer de".

Det andet politiske forslag til at løse problemet, der verserer, er at øge lønnen. Men det, tror Kjeld Møller Pedersen, ikke vil løse noget, når det gælder sygeplejersker. Han tror ikke, at det kan lokke sygeplejerskerne tilbage til sygehusene. Ikke et generelt lønløft, i hvert fald.

"Selv hvis lønnen blev løftet med 4.000-5.000 kroner om måneden, som DSR-formand Grete Christensen ønsker, så tror jeg ikke, de kommer springende tilbage fra, hvor de er", siger Kjeld Møller Pedersen, der vurderer, at det ville koste 2-3 milliarder kroner.

Og det er netop helt centralt i forhold til sygeplejerskerne - hvor de arbejder, når de har fravalgt sygehusene.

Baseret på tal indsamlet fra Det Fælleskommunale Løndatakontor, PLO og DSR-analyser

"Det er især på sygehusene, at der er mangel på sygeplejersker, og sygehusene har i efterhånden mange år haft nulvækst i ansættelser af sygeplejersker. De er jo allerede ansat forskellige andre steder. Men det ser alligevel ud til, at vi har glemt at finde ud af, hvor de er blevet af, de sygeplejersker, der tidligere blev ansat på sygehusene".

Kjeld Møller Pedersen har set på det, og han mener ikke, at de har nogen tilskyndelse til at arbejde på de offentlige sygehuse, selv med en generel lønstigning til sygeplejerskerne.

Antallet af sygeplejersker, der arbejder på private sygehuse, er ikke steget så meget endda. Med forbehold er der i dag ifølge DSR's analyser mellem 600 og 700, viser tallene.

"Det er ikke så mange, som mange nok tror, men sygeplejerskerne på privatsygehuse får formentlig en bedre løn, og mange af dem er heller ikke særligt vagtbelastede, og så har de bedre arbejdsvilkår".

Kommunerne har trukket flest sygeplejersker til sig.

"Det er en ønsket udvikling, og inden for de seneste ti år er der ansat omkring 3.000 ekstra sygeplejersker i kommunerne. Hjemmesygeplejerskerne har vagter, men byrden er til at overskue, og de har gode arbejdsvilkår. Almen praksis har også et stigende antal sygeplejersker ansat, de får nok lidt ekstra i løn, og de har gode arbejdstider - 8 til 16, venner!", siger Kjeld Møller Pedersen.

Hans konklusion er, at selvom man hæver lønnen bredt inde på sygehusene, er det langtfra sikkert, at det vil få sygeplejerskerne ind på sygehusene.

Rådvild

Personalemanglen er et komplekst problem, og Kjeld Møller Pedersen kan godt forstå politikernes rådvildhed.

"Man tyr til det med fuldtid eller til at tage fat på at hæve sygeplejerskernes løn. Men der er ingen simple løsninger; der skal noget andet til", siger han.

Man må tage fat på arbejdsbetingelser og arbejdsvilkår. Det er næppe gratis. Men det skal til, mener han.

Og i stedet for at tale om at hæve lønnen for hele sygeplejerskegruppen skal man løndifferentiere inden for sygeplejerskegruppen, foreslår han.

"Jeg ville se på lønstrukturen og løfte de grupper, som der er stor efterspørgsel efter. Jeg ville tilgodese dem, som har tunge vagtbyrder. Og så ville jeg sætte lønudviklingen for dem, der har normal dagarbejdstid, i stå".

Baseret på tal indsamlet fra Det Fælleskommunale Løndatakontor, PLO og DSR-analyser

Samtidig kan man overveje at hæve startlønnen, foreslår Kjeld Møller Pedersen.

"Man stiger jo i løn efter anciennitet, og med mit forslag så vil de begynde med relativt højere løn, men gå i stå på ancienniteten. Det har man gjort på et par områder i det offentlige, for eksempel på gymnasieområdet, hvor anciennitetsstigningen stopper efter 10-15 års ansættelse".

Baseret på tal indsamlet fra Det Fælleskommunale Løndatakontor, PLO og DSR-analyser

Pointen er, at en højere startløn formentlig vil få flere til at vælge sygeplejerskeuddannelsen. Der skal penge til, og forslaget kræver en større lønpulje, som så bør gå til de vagtbelastede områder - operation, intensiv- og medicinske afdelinger for eksempel.

Ingen finansiering

Hvis manglen på personale i sundhedsvæsenet skal løses, skal der altså flere penge til. Det kommer der løfter frem om i valgdebatterne. Venstre har således meldt ud, at de vil afsætte en milliard kroner til at nedbringe ventelisterne, og sundhedsminister Magnus Heunicke (S) har repliceret, at det slet ikke er nok, og at regeringen har en aftale med regionerne om at afsætte "alle nødvendige midler - til overarbejde, nye tiltag m.v.". Mette Frederiksen taler om lønløft og en helhedsløsning inden 1. november, foreløbig er der ingen konkretisering.

Men problemerne er ikke nye og indtil videre er der i den førte politik ikke gjort nok, mener Kjeld Møller Pedersen, der med egne ord er pessimist.

Ikke bare fordi ingen politikere har fremvist konkrete helhedsløsninger på personalemanglen i sundhedsvæsenet, men også fordi der ikke i de fremtidige planer ser ud til at være afsat penge nok til at løse problemerne, mener Kjeld Møller Pedersen, der peger på, at S-regeringen i forbindelse med sundhedsreformen i marts nedsatte en robusthedskommission, der skal komme med anbefalinger til, hvordan der kan sikres mere personale med mere tid til kerneopgaven, som der står i kommissoriet.

Men, fremhæver Kjeld Møller Pedersen, der står til sidst i kommissoriet, at det ikke må koste noget. Teksten lyder:

"Udgangspunktet for kommissionens arbejde er udgiftsneutralitet. I det omfang at anbefalingerne indebærer merudgifter for det offentlige, skal der foreslås konkret modgående finansiering".

"Selvom sundhedsvæsenet er højt prioriteret i befolkningen og i de politiske partier, så er det ikke en sympati, der følges økonomisk op, hverken hos den netop afgåede regering eller i den forrige"

Kjeld Møller Pedersen, professor i sundhedsøkonomi

Altså, hvis kommissionen har forslag, der koster penge, skal den samtidig foreslå initiativer, der kan skaffe de penge. Det er en kæmpe udfordring, konstaterer Kjeld Møller Pedersen.

"Selvom sundhedsvæsenet er højt prioriteret i befolkningen og i de politiske partier, så er det ikke en sympati, der følges økonomisk op, hverken hos den netop afgåede regering eller i den forrige. Der er for eksempel ikke mange penge i spil, hverken til sundhedsreformen eller til tiårspsykiatriplanen, som, så vidt jeg kan se, har en usikker finansiering efter de første to år".

S-regeringens 2030-plan, som blev præsenteret 30. september, afspejler ifølge Kjeld Møller Pedersen, at krigen i Ukraine og forsvaret er blevet konkurrerende politiske mål.

Planen fremviser et økonomisk råderum på 48 milliarder kroner. Demografien tager de 21 milliarder, 12 milliarder til forsvaret og 2,5 milliarder til klima. Der er så afsat resterende 12, 5 milliarder til politiske mål, og her går de fem milliarder til velfærd, hvor sundhedsvæsenet er fremhævet.

Men hvad hvis blå blok vinder? Kjeld Møller Pedersen vurderer ikke, de blå har mere at give af - de skal også forholde sig til det økonomiske råderum.

"Om det bliver en blå eller rød regering, så vil de blive konfronteret med en fordring om at give indhold til løsningen af sundhedsvæsenets grundproblem, nemlig personalemanglen. Og indtil videre har jeg som sagt ikke set nogen løsningsforslag, der for alvor løser det. Og der er ingen opmuntring at hente i de økonomiske udsigter", siger han.
Læs også: Flere problemer bremser afviklingen af ventelister Sygehusafdelinger gisper under sygeplejerskemanglen Læger afhjælper kapacitetsproblemer i anæstesien Pukkelafviklingen tilsidesætter den lægefaglige prioritering Hospitalsdirektør mangler halvdelen af sine anæstesisygeplejersker: "Måske ser vi i virkeligheden afslutningen på velfærdssamfundet"

# data[].attributes.attachment_link.title
Sundhedsøkonom: Ingen partier har løsningen på sundhedsvæsenets største problem

# data[].attributes.attachment_link.description
Ventelisteproblemerne og den "massive mangel på sundhedspersoner" blev for nylig af Lægeforeningens formand udpeget som sundhedsvæsenets to største problemer. I en undersøgelse, som Kantar Public har lavet for Ugeskrift for Læger, peger 89 procent af lægerne og 63 procent af vælgerne generelt på sundhedspolitik som den største politiske opgave for den kommende regering.

# data[].attributes.body
"Skal den stigende sundheds-ulighed bremses, kræves en hidtil uset satsning på forebyggelse. Ud af en samlet sundhedsindsats på 150 milliarder kroner årligt bruges højst fem procent på forebyggelse. Og indsatsen skal målrettes samfundets svagest stillede grupper, hvor det batter mest."
Susanne A. Andersen, artikel fra 2010 men stadig aktuel.
Bedre forebyggelse både i forhold til somatiske og psykiske lidelser kan formentlig på sigt aflaste sundhedsvæsenet.

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Det er nødvendigt at skrue massivt op for forebyggelsen, hvis den stigende ulighed i danskernes sundhed skal bremses

Uligheden i danskernes sundhed er markant og voksende. Kortuddannede danskere har de laveste chancer for at overleve i Norden. De bliver mere syge, langsommere raske og dør tidligere.

Når regeringen vil hæve middellevetiden med tre år før 2020, høster den bedrestillede del af befolkningen typisk fordelene. I forvejen har højtuddannede mænd fem gode leveår mere end lavtuddannede. For kvinderne er forskellen tre år. Kortuddannede kvinder har samtidig haft den mindste forlængelse af levealderen de seneste 10 år.

Skal den stigende sundheds-ulighed bremses, kræves en hidtil uset satsning på forebyggelse. Ud af en samlet sundhedsindsats på 150 milliarder kroner årligt bruges højst fem procent på forebyggelse. Og indsatsen skal målrettes samfundets svagest stillede grupper, hvor det batter mest.

Det slår en række førende danske lægefaglige eksperter fast i en rapport udarbejdet af Sundhedsmedierne for fagforbundet FOA.

"Det danske sundhedsvæsen er skabt af socialgruppe 1 til socialgruppe 1. Det er dyrt for os alle sammen. Der er meget stor forskel i levealder og gode leveår. For at behandle folk lige skal man behandle dem forskelligt, så vi sikrer, at de følger behandlingen. Det lægger systemet i dag ikke op til," siger viceadministrerende direktør på Hvidovre Hospital, Torben Mogensen, i rapporten.

Sygehusvæsenet sætter mest stetoskopet på folkesygdomme som hjertekar-problemer og kræft hos den bedst stillede del af befolkningen. Til gengæld behandles folkesygdomme, der i stor stil rammer de svageste som KOL og diabetes, først når de er akutte og for sent.

"Vi kalder det et sundhedsvæsen, men burde kalde det sygevæsen. Vi tager os først af mennesker, når de er blevet syge," siger Claus Hyldahl, speciallæge og medicinsk direktør i Lægernes Testcenter.

Uligheden forstærkes ifølge rapporten af fradragsberettigede sundhedsforsikringer, som de højestlønnede bruger seks gange så ofte som de lavestlønnede. Også behandlinger på privathospital betalt af det offentlige bruges mest af de økonomisk stærkeste.

"Det offentlige finansierer de forskellige forsikringsordninger. I min verden er det o.k., at folk får ekstra ydelser, hvis de selv betaler. Men det gør de ikke. Hvorfor skal virksomhederne have skattefritagelse for sundhedsforsikringer," spørger Claus Hyldahl.

Rapporten anbefaler også et helbredstjek til alle over 40 år for i rette tid at opdage symptomer på de store livsstilssygdomme.

"Det vil for alvor flytte danskernes bevidsthed om sundhed. Kun de velbjergede firmaer har råd til sundhedsforsikringer. Derfor burde det være obligatorisk, at samfundet tilbød et helbredstjek til alle," siger professor og overlæge, dr.med. Allan Flyvbjerg, Århus Universitetshospital, og formand for Diabetesforeningen.

Når kun få procent af sundhedsbudgettet går til forebyggelse, får det også betydning for, hvem der tager budskaberne om sund livsstil til sig.

"Den måde, vi kommer ud med vores budskab på, er forkert. Man har ikke gjort noget for at nå de grupper, der har særlige behov. Man skubber folk væk med holdningen, at de bare selv kan gøre noget ved det. Det ville man jo ikke gøre over for heroinafhængige," siger professor, overlæge, dr.med. Ronald Dahl fra Århus Universitetshospital

I fagforbundet FOA med mange kortuddannede håber forbundsformand Dennis Kristensen, at politikerne nu vil handle.

"Hvis alle skal have mere lige muligheder, skal vi sadle helt om og gøre en ekstra indsats for de lavest uddannede i stedet for at skyde med spredehagl mod alle," siger han.

/ritzau/

# data[].attributes.attachment_link.description
Det er nødvendigt at skrue massivt op for forebyggelsen, hvis den stigende ulighed i danskernes sundhed skal bremses Uligheden i danskernes sundhed er markant og voksende. Kortuddannede danskere har de laveste chancer for at overleve i Norden. De bliver mere syge, langsommere raske og dør tidligere.