# data[].attributes.headline
 1000 לפנה"ס – כיבוש ירושלים על ידי דוד המלך והפיכתה לבירת ממלכת ישראל המאוחדת

# data[].attributes.subject
 1000 לפנה"ס – כיבוש ירושלים על ידי דוד המלך והפיכתה לבירת ממלכת ישראל המאוחדת

# data[].attributes.body
דוד המלך כבש את ירושלים מידי היבוסים והפך אותה לבירת ממלכתו. הוא ייסד את מעמד העיר כמרכז מדיני ורוחני של העם היהודי.

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
הוא אחד מסיפורי התנ"ך המוזכר ב מקרא ב ספר שמואל וב ספר דברי הימים. הסיפור מתאר את כיבוש ירושלים ה יבוסית על ידי דוד, והפיכתה לבירת " הממלכה המאוחדת". ההערכה היא כי לפני כיבוש העיר על ידי דוד, התגוררו בה כ־2,000 בני אדם, ואילו בתקופת שלטונו התגוררו בה כ־5,000.

הסיפור מופיע במקרא פעמיים: ב ספר שמואל ב', פרק ה', פסוקים ו'- י', וב ספר דברי הימים א', פרק י"א, פסוקים ד'- ט'. בין שני המקורות יש הבדלים ניכרים.

בשני המקורות מסופר שדוד ואנשיו (בדברי הימים 'כל ישראל') באים ליבוס ואלה אומרים לו "לא תבא הנה". בתגובה לוכד דוד את מצודת ציון ויושב בעיר. אלא שבעוד שבדברי הימים מסופר שדוד מבטיח למכה היבוסים שיהיה לראש, ויואב אכן עושה זאת, הרי שבשמואל יש אזכור לא מובן של "העורים והפסחים":

"וַיֵּלֶךְ הַמֶּלֶךְ וַאֲנָשָׁיו יְרוּשָׁלִַם אֶל-הַיְבֻסִי יוֹשֵׁב הָאָרֶץ; וַיֹּאמֶר לְדָוִד לֵאמֹר, לֹא-תָבוֹא הֵנָּה, כִּי אִם-הֱסִירְךָ הַעִוְרִים וְהַפִּסְחִים לֵאמֹר, לֹא-יָבוֹא דָוִד הֵנָּה. וַיִּלְכֹּד דָּוִד אֵת מְצֻדַת צִיּוֹן הִיא עִיר דָּוִד. וַיֹּאמֶר דָּוִד בַּיּוֹם הַהוּא כָּל-מַכֵּה יְבֻסִי וְיִגַּע בַּצִּנּוֹר וְאֶת-הַפִּסְחִים וְאֶת-הַעִוְרִים שְׂנוּאֵי נֶפֶשׁ דָּוִד; עַל-כֵּן יֹאמְרוּ עִוֵּר וּפִסֵּחַ לֹא יָבוֹא אֶל-הַבָּיִת".

אזכור זה, וכן האמירה "כל מכה יבוסי ויגע בצנור" היו נתונים לפרשנויות רבות.

עם זאת המקרא מספר לנו כי לדוד הייתה אחיזה כלשהי בירושלים לפני עלייתו למלוכה, כאשר הניח שם את ראשו של גולית לאחר הקרב המפורסם: "וַיִּקַּח דָּוִד אֶת-רֹאשׁ הַפְּלִשְׁתִּי וַיְבִאֵהוּ יְרוּשָׁלִָם; וְאֶת-כֵּלָיו שָׂם בְּאָהֳלוֹ".

העוורים והפסחים

דוד דרש מהיבוסים להיכנע, ואלה הביעו זלזול בכוחו. לפי גישה זו הם טענו אחת משתי טענות. או שביכולתם להביס את דוד אף אם יעמדו על החומות בעלי מום (הראשון שהציע גישה זו היה ראב"ע), או שחייליו של דוד הם כבעלי מום.

מדובר בפסלים שעליהם הייתה כתובה שבועת אברהם לאנשי יבוס, ורק עם הסרת הפסלים יותר כיבוש העיר.(פרקי דרבי אליעזר לו). או, מלך יבוס אומר לו, לפי מנהג התקופה, שאדם ששובר שבועה יהפך לעיוור ופיסח. אך, כשאברהם נשבע את שבועתו הוא הבטיח רק לשלושה דורות ממנו ומכיוון שמרחק בינו לבין דויד גדול יותר השבועה כבר אינה תקפה.

עניין העיוורים והפסחים פורש על ידי יגאל ידין כמכוון לטקס מאגי שערכו היבוסים בצבאם, על מנת להטיל אימה על חייליו של דוד. פירוש זה מבוסס על תעודה חתית שהתגלתה בחתושה שממנה עולה נוהג מקביל, שבו הועמדו על חומות העיר עוורים ופסחים, והתקיים טקס השבעה שבו קולל האויב במכת עיוורון ובפיסחות אם ינסה לכבוש את העיר.

צ'ארלס וורן, שגילה את הפיר הקרוי על שמו דרכו ניתן לחדור ממעיין הגיחון מעלה, לתוך העיר היבוסית, האמין כי גילה את ה"צנור", דרכו חדר יואב אל העיר. אולם כאשר נתגלה המשך המנהרה, נזנחה תאוריה זו.

על פי פירוש אחר, השער של העיר (שהוא הנקודה הפשוטה לפריצה) היה מוגן במנגנון ובו גלגל שיניים המחובר לחרבות גדולות שמסתובב בעזרת המים הזורמים בצינור והחרבות זזות קדימה ואחורה משני צידי השער, כך שגם פורצי השער לא יוכלו לעבור אלא עם כן המנגנון יופסק. (על פי המדרש, יואב כופף עץ ברוש ובעזרת מעין בליסטרה העיף את עצמו מעל החומה, וכאשר היה בעיר הרס את הצינור ופתח את השער לצבא ישראל.)

משה גרסיאל, מלכות דוד, תל אביב תשל"ה

שמואל ורגון, "מוטיב העיוורים והפסחים בספר שמואל", בתוך: הגות במקרא, ה, גבעתיים תשמ"ח, עמ' 149-166

# data[].attributes.attachment_link.title
כיבוש ירושלים בידי דוד - ויקיפדיה

# data[].attributes.attachment_link.description
הוא אחד מסיפורי התנ"ך המוזכר ב מקרא ב ספר שמואל וב ספר דברי הימים. הסיפור מתאר את כיבוש ירושלים ה יבוסית על ידי דוד, והפיכתה לבירת " הממלכה המאוחדת". ההערכה היא כי לפני כיבוש העיר על ידי דוד, התגוררו בה כ־2,000 בני אדם, ואילו בתקופת שלטונו התגוררו בה כ־5,000.

# data[].attributes.headline
960 לפנה"ס – בניית בית המקדש הראשון על ידי שלמה המלך

# data[].attributes.subject
960 לפנה"ס – בניית בית המקדש הראשון על ידי שלמה המלך

# data[].attributes.body
שלמה, בנו של דוד, בנה את בית המקדש הראשון בירושלים, שהפך למרכז הפולחן של עם ישראל ולמוקד רוחני משמעותי.

# data[].attributes.headline
586 לפנה"ס – חורבן בית המקדש הראשון על ידי הבבלים

# data[].attributes.subject
586 לפנה"ס – חורבן בית המקדש הראשון על ידי הבבלים

# data[].attributes.body
נבוכדנצר מלך בבל כבש את ירושלים, החריב את בית המקדש, והגלה את רוב תושביה לבבל – אירוע שהותיר צלקת עמוקה בהיסטוריה היהודית.

# data[].attributes.headline
516 לפנה"ס – חנוכת בית המקדש השני

# data[].attributes.subject
516 לפנה"ס – חנוכת בית המקדש השני

# data[].attributes.body
לאחר שיבת ציון בראשות זרובבל, הושלם בניית בית המקדש השני, שסימל את תחיית החיים הדתיים והקהילתיים בעיר.

# data[].attributes.headline
167 לפנה"ס – פרוץ מרד החשמונאים ושחרור ירושלים

# data[].attributes.subject
167 לפנה"ס – פרוץ מרד החשמונאים ושחרור ירושלים

# data[].attributes.body
החשמונאים, בראשות יהודה המכבי, שחררו את ירושלים מידי היוונים-סלאוקים, טיהרו את בית המקדש, וחנכו אותו מחדש – אירוע שהונצח בחג החנוכה.

# data[].attributes.headline
70 לספירה – חורבן בית המקדש השני על ידי הרומאים

# data[].attributes.subject
70 לספירה – חורבן בית המקדש השני על ידי הרומאים

# data[].attributes.body
לאחר מרד היהודים נגד רומא, טיטוס החריב את בית המקדש השני, והשאיר את ירושלים בחורבנה. האירוע סימל את סיום העצמאות היהודית בארץ ישראל.

# data[].attributes.headline
135 לספירה – דיכוי מרד בר כוכבא והפיכת ירושלים לעיר פגאנית

# data[].attributes.subject
135 לספירה – דיכוי מרד בר כוכבא והפיכת ירושלים לעיר פגאנית

# data[].attributes.body
הרומאים דיכאו את מרד בר כוכבא ושינו את שם העיר לאיליה קפיטולינה. יהודים נאסרו מלהתגורר בה, והעיר הפכה למרכז רומאי.

# data[].attributes.headline
 638 לספירה – כיבוש ירושלים על ידי המוסלמים

# data[].attributes.subject
 638 לספירה – כיבוש ירושלים על ידי המוסלמים

# data[].attributes.body
הח'ליף עומאר בן אל-ח'טאב כבש את ירושלים מידי הביזנטים. העיר נותרה חשובה גם לאסלאם והוקם בה מסגד אל-אקצא.

# data[].attributes.headline
1099 – כיבוש ירושלים על ידי הצלבנים

# data[].attributes.subject
1099 – כיבוש ירושלים על ידי הצלבנים

# data[].attributes.body
במהלך מסע הצלב הראשון, הצלבנים כבשו את העיר, והפכו אותה למרכז ממלכה צלבנית נוצרית.

# data[].attributes.headline
1948 – הכרזת העצמאות של מדינת ישראל וקרב ירושלים

# data[].attributes.subject
1948 – הכרזת העצמאות של מדינת ישראל וקרב ירושלים

# data[].attributes.body
במלחמת העצמאות נאבקו כוחות ישראליים וערביים על השליטה בירושלים. העיר חולקה בין ישראל לירדן, עם הכרזת מדינת ישראל במאי 1948.