# data[].attributes.headline
Основні гіпотези космологічних моделей Всесвіту.

# data[].attributes.subject
Основні гіпотези космологічних моделей Всесвіту.

# data[].attributes.body
У Землі немає підстав стояти в центрі космосу або в будь-якому привілейованому місці.
Це перша теорія класичної космологічної моделі Всесвіту. Відповідно до цієї гіпотези світобудову розглядається як:

1. Однорідне, тобто володіє одними і тими ж властивостями всюди в космологічної масштабі. Звичайно, в меншому плані бувають різні ситуації, якщо подивитися, наприклад, на Сонячну систему або куди-небудь поза Галактики.

2. Завжди має однакові властивості в кожному напрямку, де б не дивився чоловік. Тим більше, що космос не сплющений в одному напрямку. Ізотропне.

Друга необхідна гіпотеза - універсальність законів фізики. Ці правила однакові в будь-якому місці і в будь-який час.

Розглядати зміст Всесвіту як досконалої рідини - це ще одна гіпотеза. Характерні розміри її складових незначні перед відстанями, які їх розділяють.

# data[].attributes.headline
Відео. Космологія.

# data[].attributes.subject
Відео. Космологія.

# data[].attributes.body
https://youtu.be/xnXANmxbcmU

# data[].attributes.attachment_link.title
Основы современной космологии (часть 1).

# data[].attributes.headline
Стаціонарні 

# data[].attributes.body
Стаціонарні моделі. У цих теоріях, крім першого космологічного принципу, використовується так званий другий космологічний принцип, за яким Всесвіт залишається незмінним незалежно від того, коли ми його спостерігаємо. Незалежність стану Всесвіту від часу й стала причиною появи прикметника "стаціонарний" у назві моделей.
-Модель Ейнштейна.  Для того, щоб компенсувати гравітаційну силу тяжіння, що діє між будь-якими тілами у Всесвіті, Ейнштейн запропонував нову силу — силу "космічного відштовхування". Ейнштейн довів, що такий Всесвіт може бути стаціонарним, якщо він скінченний, але в той же час і безмежний.
- Модель де Сіттера.. У цій моделі увагу привертали три моменти. Перше: швидкість фотона тут залежить від відстані фотона до точки, у якій знаходиться спостерігач, і тому спостерігач ніколи не зможе дізнатися про те, що відбувається далі, за межами якоїсь певної відстані. Друге: модель припускає ефект червоного зміщення. І, нарешті, третє: матеріальні частинки "розбігатимуться" одна від однієї.
- Модель Хойла..У цій моделі Всесвіт являє собою гіперплощину, яка розширюється. Густина залишається сталою за рахунок "народження речовини" з особливого енергетичного поля.
Теорії стаціонарного Всесвіту можна перевірити, оскільки з них випливає твердження про незмінність усіх статичних параметрів, наприклад, незмінність числа галактик в одиниці об'єму в далеких і близьких частинах Всесвіту, незмінність середньої тривалості життя галактик й ін.

# data[].attributes.headline
Нестаціонарн

# data[].attributes.body
Нестаціонарні моделі. Нестаціонарні моделі мають загальну назву "моделей Фрідмана".
-Пульсуюча модель. Стадія розширення Всесвіту змінюється стадією стиснення, і навпаки. Після того, як Всесвіт розшириться до певного об'єму, починається стиснення. Воно триває доти, поки густина матерії не досягне деякого граничного значення, після чого знову починається нове розширення, і так до нескінченності. Розширення Всесвіту почалося 15-18 млрд років тому в результаті так званого "Великого Вибуху"
- Гіперболічна модель. У цій моделі стадія розширення триває як завгодно довго. Обидві моделі принципово не відрізняються одна від однієї, і при їх розгляді напрошується аналогія з рухом тіла, що падає на поверхню Землі.

# data[].attributes.headline
Космологічні моделі Всесвіту.

# data[].attributes.subject
Космологічні моделі Всесвіту.

# data[].attributes.body
Сучасна космологія - це астрофізична теорія структури та динаміки зміни Метагалактики, що включає в себе і певне розуміння властивостей всього Всесвіту. Космологія ґрунтується на астрономічних спостереженнях Галактики та інших зоряних систем, загальної теорії відносності, фізики мікропроцесів і високої щільності енергії, релятивістської термодинаміці та ряді інших новітніх фізичних теорій. Космологія бере свій початок в уявленнях стародавніх, зокрема у давньогрецькій міфології, де дуже докладно і досить систематизування розповідається про створення світу і його пристрої. Втім, міфологія будь-якого народу, досить розвиненого для того, щоб створювати космологічні міфи, може похвалитися не менш цікавими ідеями. І це не випадково. Величезний світ навколо нас завжди хвилювало людини. Він з давніх часів намагався зрозуміти, як влаштований цей світ, що таке в цьому світі Сонце, зірки, планети, як вони виникли. Це - з розряду тих питань, які прийнято називати "вічними", людина ніколи не перестане шукати відповіді на них.

Для вивчення загальних закономірностей розвитку Всесвіту створюються космологічні моделі. Усього створено більше двох десятків моделей, які поділяються на дві великі групи — стаціонарні й нестаціонарні моделі. Розглянемо основні з них:
- Стаціонарні моделі.
- Нестаціонарні моделі.