# data[].attributes.headline
המורה להסטוריה גילה רגישות רבה ועושה את עבודתו מתוך גישה חינוכית הוליסטית, יש בו תבונה, רגישות, הכלה ונתינה שכל כך חשובות לתלמידים ובמיוחד לתלמיד כיתת מב"ר . התלמיד גילה מצידו גם רגישות רבה, ראו שהיצירה ממש נגעה לליבו והוא נפעם ממנה. ההבנה שלו אולי לא היתה אקדמית או בגרותית ברמה גבוהה אך היא היתה בהחלט הבנה טובה  ומעמיקה מבחינה רגשית. המורה הבוחנת חיפשה מושג מסויים, מילה מסויימת כדי לחוש שהתשובה מספקת וזו צורת בדיקה מאוד לא נכונה ולא מתאימה לסיטואציה. במקום לחזק ולפרגן היא גרמה לו לפקפק בעצמו, הורידה את ביטחונו העצמי ועוררה בו תיסכול וכעס. ברור שהוא לא היה צריך להגיב כך  אך מצד שני, ברור לחלוטין שהמורה הבוחנת הציבה את התלמיד בעמדת נחיתות ועירערה את בטחונו העצמי. 

# data[].attributes.subject
המורה להסטוריה גילה רגישות רבה ועושה את עבודתו מתוך גישה חינוכית הוליסטית, יש בו תבונה, רגישות, הכלה ונתינה שכל כך חשובות לתלמידים ובמיוחד לתלמיד כיתת מב"ר . התלמיד גילה מצידו גם רגישות רבה, ראו שהיצירה ממש נגעה לליבו והוא נפעם ממנה. ההבנה שלו אולי לא היתה אקדמית או בגרותית ברמה גבוהה אך היא היתה בהחלט הבנה טובה  ומעמיקה מבחינה רגשית. המורה הבוחנת חיפשה מושג מסויים, מילה מסויימת כדי לחוש שהתשובה מספקת וזו צורת בדיקה מאוד לא נכונה ולא מתאימה לסיטואציה. במקום לחזק ולפרגן היא גרמה לו לפקפק בעצמו, הורידה את ביטחונו העצמי ועוררה בו תיסכול וכעס. ברור שהוא לא היה צריך להגיב כך  אך מצד שני, ברור לחלוטין שהמורה הבוחנת הציבה את התלמיד בעמדת נחיתות ועירערה את בטחונו העצמי. 

# data[].attributes.body
דפנה רוגל וולף

# data[].attributes.body
לא אני חושבת שהמורה לספרות לא היתה צריכה לנהוג בחוסר הרגישות הזאת אני חושבת שניתן להגיע לאותה תוצאה בדרך אחרת, אנושית יותר ומכילה יותר. התלמיד צדק אמנם ההתלהמות לא ראויה אבל הוא צדק בתחושות שלו.

# data[].attributes.headline
דגנית אוחיון- הגישה שך המורה הייתה מאוד שלילית וזה הדבר הראשון שיצר בעיה וריחוק בינה לבין התלמיד, גם א היא עומדת על שלה וזה הציון יש דרך אם הדרך איתו הייתה אחרת היא הייתה מרוויחה אותו

# data[].attributes.subject
דגנית אוחיון- הגישה שך המורה הייתה מאוד שלילית וזה הדבר הראשון שיצר בעיה וריחוק בינה לבין התלמיד, גם א היא עומדת על שלה וזה הציון יש דרך אם הדרך איתו הייתה אחרת היא הייתה מרוויחה אותו

# data[].attributes.body
במפגש הסינכרוני טענתי שהמורה הבוחנת את אשר 'מנתוקת', ממלאת את תפקידה, מאד אובייקטיבית, ואינה מגלה מספיק רגישות כלפי התלמיד הנבחן. בעת הבחינה שמרה על הכללים, ניסתה לשמור על הכללים ועל 'טוהר' הבחינה מבלי לגלות רגישות יתר לתלמיד. כעת בעת כתיבת הדברים אני סבור שעיצוב הסיטואציה היה מוגזם ביותר ולדעתי תיאור המורה היה לא הוגן, כיוון שהייצוג שלה היה מאד סטראוטיפי, ומשום-כך אהדתנו נתונה מלכתחילה לאשר. ולכן אני סבור שתיאור המורה היה לא הוגן ולא אמין. לבמאי היה מאד חשוב להראות את הנתק בין שני העולמות, זה של המורה הבוחנת וזה של התלמיד שמעוניין לעברו את הבחינה, לקבל ציון 'עובר' בלבד. אינני אומר שבמציאות דברים כאלה לא קיימים, אבל יש כאן כשל של ייצוג הדמויות.

# data[].attributes.body
הבוחנת לספרות לא התמקדה בעיקר. נכון, אשר טעה. יונה דיבר לסוסה ולא לחמור. אבל - האם זה העיקר? לא! אשר הבין את המסר של היצירה. רואים כי היצירה מבחינת הנושא שלה נגעה לליבו. על כן, הבוחנת היתה צריכה להעביר אותו.

# data[].attributes.headline
המורה לספרות הייתה חייבת להעביר את התלמיד : הוא הכיר את היצירה, הבין אותה, "הרגיש"אותה ! נכון שלא דייק בפרטים ודיבר בשפה לא "ספרותית" אך היצירה נכנסה לו ללב, מה צריך יותר מזה? 

# data[].attributes.subject
המורה לספרות הייתה חייבת להעביר את התלמיד : הוא הכיר את היצירה, הבין אותה, "הרגיש"אותה ! נכון שלא דייק בפרטים ודיבר בשפה לא "ספרותית" אך היצירה נכנסה לו ללב, מה צריך יותר מזה? 

# data[].attributes.body
ליאורה סוראני

# data[].attributes.headline
לא צריך להכשיל, כן יש לדייק אותו ולא לוותר,ובכך לאפשר לו להמשיך לענות ובהרחבה תוך תיווך.

# data[].attributes.subject
לא צריך להכשיל, כן יש לדייק אותו ולא לוותר,ובכך לאפשר לו להמשיך לענות ובהרחבה תוך תיווך.

# data[].attributes.body
עידית א.ע

# data[].attributes.headline
המורה לספרות הייתה צריכה להעביר את התלמיד, היא לא גילתה רגישות ואמפטיה כלפיו, היא בחנה אותו על פי קריטריונים "יבשים", על פי הספר ולא על פי הרגש והחיבור של התלמיד ליצירה. המורה לספרות עומדת באנלוגיה ניגודית מול המורה להיסטוריה הרגיש, האמפטי והמכיל. 

# data[].attributes.subject
המורה לספרות הייתה צריכה להעביר את התלמיד, היא לא גילתה רגישות ואמפטיה כלפיו, היא בחנה אותו על פי קריטריונים "יבשים", על פי הספר ולא על פי הרגש והחיבור של התלמיד ליצירה. המורה לספרות עומדת באנלוגיה ניגודית מול המורה להיסטוריה הרגיש, האמפטי והמכיל. 

# data[].attributes.headline
המורה לספרות לא גילתה רגישות ואמפתיה, למרות שראתה שהוא מתמצא בפרטי העלילה באופן בסיסי. מתחילת הבחינה התנגחה בו ולא אפשרה לו מבע אמיתי בעל פה. הייתה צריכה להעביר אותו. 

# data[].attributes.subject
המורה לספרות לא גילתה רגישות ואמפתיה, למרות שראתה שהוא מתמצא בפרטי העלילה באופן בסיסי. מתחילת הבחינה התנגחה בו ולא אפשרה לו מבע אמיתי בעל פה. הייתה צריכה להעביר אותו. 

# data[].attributes.body
שרון דותן

# data[].attributes.headline
אשר התייחס יפה לתשובה ואף הביע את הדברים בצורה רגשית ומהלב , כנראה בעקבות התאבדות המורה היקר לו. המורה היתה חסרת רגישות , לא ניסתה להבין אותו והתמקדה בטפל. 

# data[].attributes.subject
אשר התייחס יפה לתשובה ואף הביע את הדברים בצורה רגשית ומהלב , כנראה בעקבות התאבדות המורה היקר לו. המורה היתה חסרת רגישות , לא ניסתה להבין אותו והתמקדה בטפל. 

# data[].attributes.headline
הכעס של התלמיד בעיני מוצדק ומובן. מורה צריך לראות מעבר למספרים. צריך לראות את התהליך, את הצמיחה של כל תלמיד ותלמידה. במיוחד כשמדובר בבתי ספר אינטרניים (ולא אקסטרניים). תלמיד עם התאמות לימודיות על אחת כמה וכמה זקוקלהערכה " גמישה" ומכילה, כזו שלוקחת בחשבון את קשיי הבחינה  הכתובה עבורם.

# data[].attributes.subject
הכעס של התלמיד בעיני מוצדק ומובן. מורה צריך לראות מעבר למספרים. צריך לראות את התהליך, את הצמיחה של כל תלמיד ותלמידה. במיוחד כשמדובר בבתי ספר אינטרניים (ולא אקסטרניים). תלמיד עם התאמות לימודיות על אחת כמה וכמה זקוקלהערכה " גמישה" ומכילה, כזו שלוקחת בחשבון את קשיי הבחינה  הכתובה עבורם.

# data[].attributes.body
רונה תלם

# data[].attributes.body
המורה באה בגישה שלילית, אין לה רגישות. אין צורך בכלל להכינס לעימות . יש להבין את הקשיים ולמצוא איפה לחזק ולא לגרום לתלמיד כישלון

# data[].attributes.headline
המורה לספרות הייתה צריכה להעביר אותו. הוא הבין את משמעות היצירה. ברור שחסרים פרטים אבל אני חושבת שמורה אמפטית וגמישה הייתה יכולה להפיק ממנו יותר ידע. התלמיד נבחן בעל פה ויש לכך סיבה! למה היא משווה לבחינה בכתב? חבל פספסה אותו...

# data[].attributes.subject
המורה לספרות הייתה צריכה להעביר אותו. הוא הבין את משמעות היצירה. ברור שחסרים פרטים אבל אני חושבת שמורה אמפטית וגמישה הייתה יכולה להפיק ממנו יותר ידע. התלמיד נבחן בעל פה ויש לכך סיבה! למה היא משווה לבחינה בכתב? חבל פספסה אותו...

# data[].attributes.body
המורה להיסטוריה מאוד אמפטי, גמיש מנסה לדובב אותו אבל אני חושבת שהפגין בהיסטוריה פחות ידע... אין לשכוח שהבחינה בעל פה ומאפשרת גמישות.
אתי עמרם

# data[].attributes.headline
לא צריך להכשיל אותו. במהלך הסרט רואים שהתלמיד עבר תהליך. הוא ידע לעשות פרשנות, הוא הכיר את העלילה

# data[].attributes.subject
לא צריך להכשיל אותו. במהלך הסרט רואים שהתלמיד עבר תהליך. הוא ידע לעשות פרשנות, הוא הכיר את העלילה

# data[].attributes.body
אלירז זוהר פינק