# data[].attributes.body
אנגלינה

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
יהיו כאלה שיגידו שלמרות הטרגיות של 4,000 מתים - קו עצוב שכנראה ייחצה ביממה הקרובה - ישראל במצב טוב ביחס לעולם. התמותה מ קורונה בישראל למיליון איש נמוכה יותר ממדינות מפותחות כמו ארה"ב, צרפת, צ'כיה ורבות אחרות. שיעורי התמותה מבין הנדבקים נמצאים על הקצה הנמוך של הסקאלה. ההתרשמות הזו שגויה לגמרי.

הסמן החשוב ביותר להבנת תמותה מקורונה הוא גיל, וישראל היא מדינה צעירה מאוד. היא איננה צרפת, וגם איננה שבדיה. לישראל יש יתרונות אחרים, שנחשפו כעת במבצע חיסונים מרשים שעליו כולם צריכים לקבל קרדיט - מערכת בריאות ריכוזית מצוינת, יכולת לוגיסטית טובה בגלל גודלה המוגבל, היערכות קבועה למצבי חירום, רשתות הגנה חברתיות מסוימות ועוד.

אז כן, מי שרוצה להשוות את ישראל למדינה זקנה וגדולה בהרבה כמו ספרד, ולהגיע למסקנה שמצבנו טוב יחסית, יכול לעשות זאת. אבל מדובר בסוג של שקר. יש מדינות גדולות בהרבה משלנו - דרום קוריאה או טייוואן, לדוגמה - שמצבן טוב בהרבה.

יש מדינות צעירות כמונו שמצבן טוב בהרבה. ובכלל, כמו שישראל נהנתה לטפוח לעצמה על השכם על מבצע חיסונים יוצא דופן, לומר שזה בגלל יכולותיה, היא צריכה להעמיד אומדן דומה כדי לבחון 4,000 מתים מקורונה, בעיצומו של גל שלישי חריף המטיל עומס על בתי החולים. זו עומדת להיות רשימה מוגבלת של כישלונות, בהחלט לא ממצה.

איך מאבדים את אמון הציבור? מודיעים שהציבור צריך להתגייס לטובת צעדים חריפים, ואז מוותרים על דוגמה אישית ושקיפות. בשעה שהמדינה סובלת מגלי תחלואה ואבטלה יוצאי דופן, המנהיגים שלנו התנהגו רע למדי.

איך מאבדים את אמון הציבור? מודיעים שהציבור צריך להתגייס לטובת צעדים חריפים, נוראיים בעלויותיהם הכלכליות והאנושיות, ואז מוותרים על דוגמה אישית, שקיפות ועוד. ראש הממשלה ונשיא המדינה הפרו שניהם את ההגבלות. זה אולי קרה לפני זמן רב, אבל זה נזכר; כך גם ההפרות של שר הבריאות בשעתו ליצמן, ורק השבוע של השרה מירי רגב.

בשעה שהמדינה סובלת מגלי תחלואה ואבטלה יוצאי דופן, המנהיגים שלנו התנהגו בסך הכול רע למדי. עוד דוגמה אישית: ראש הממשלה נתניהו יכול היה לוודא ולבקש שמשפטו לא יידחה, למרות הסגר. זה היה מבטיח תחושה שמדובר בהחלטה עניינית לגמרי. אובדן האמון קשור גם לאמפתיה. ישראל מעניקה כעת תמיכה סבירה, בהשוואה בינלאומית, למי שאיבד את עבודתו או פרנסתו בשל המצב הרפואי; אבל התמיכה הזו הושגה רק אחרי מחאות וזעם ציבורי. לא כחלק מתוכנית סדורה.

במילים אחרות - איפה המדינה. התשובה, כמובן, היא שילוב של חוסר יכולת וחוסר אומץ פוליטי. לכך שאין אכיפה של ההגבלות במוסדות חינוך בציבור החרדי הייתה השפעה הרסנית לקראת הגל השני והשלישי. לכך שלא הייתה אכיפת בידוד בציבור הערבי לפני הגל השלישי הייתה השפעה חריפה. הנזקים כאן הם כפולים. ראשית, נוצרות חממות של הדבקה במוסדות חינוך. שנית, הציבור מאבד אמון בכך שצעדי הממשלה ענייניים.

לכולם ברור שהחלטות על סגרים מקומיים או היעדרם, או אכיפה ביישובים מסוימים, קשורים לפוליטיקה המפלגתית והישרדות הממשלה. התוצאה היא אובדן אמון, בעיות אכיפה, הדבקה המונית. מי שמשלמים את המחיר בנפש הם בעיקר הקהילות הללו: התמותה אצל חרדים וערבים גבוהה משמעותית מהציבור הכללי.

זה דבר מדהים, ונורא, שאנחנו מצויים שנה בתוך האירוע הזה בערך ואין עדיין חובת הצגת בדיקה שלילית לפני עלייה על טיסה לישראל. ישראל היא מדינת אי לכל דבר ועניין; יש לה שער כניסה יחידי באורח מעשי. היא לא ניצלה את היתרון הזה כלל. ההפך: הבדיקות בנתב"ג הגיעו מאוחר. הממשלה לא טרחה להסדיר חוקית כללי בידוד, ושידרה מסרים סותרים לאורך כל החודשים האחרונים, נכנעת מפעם לפעם ללחצים מסחריים. ישראל ייבאה ובעצם ממשיכה לייבא תחלואה.

סגרים הם דבר נורא שיש להימנע ממנו, אבל הם מורידים הדבקה. זה הממצא שעולה ממחקרים אחרי ביקורת עמיתים, ורבים כאלה. אבל כדי לא להגיע אליהם, וכדי להימנע מקריסת מערכת הבריאות, אפשר להגן טוב יותר על האוכלוסיות בסיכון שיכולות להגיע לבית החולים. ומשעה שהן שם - לדאוג לכך שלמערכת הבריאות יהיו מספיק משאבים. היכולות של מערכת הבריאות חוזקו מאוד בחודשים האחרונים, המאבק של צוותי הרפואה על חולים שונה מאוד מהסטנדרטים הנהוגים בכמה מדינות מתועשות אחרות.

אבל ראשי המחלקות הפנימיות - שהן קו החזית של ישראל במאבק הזה - אומרים שמה שהובטח להם פשוט לא התרחש. הקורונה עולה לישראל מיליארדים כל שבוע. למה בכלל הם צריכים לצעוק את הצעקה הזו כעת? רעיונות על מיקוד ההגנה בקשישים ואוכלוסיות בסיכון ללא כל ריחוק חברתי באוכלוסייה הכללית לא נוסו או לא צלחו בעולם - שבדיה היא דוגמה לכך.

אך ישראל מדינה קטנה וביצועית מאוד, ובמקום להרחיב ולהעמיק את מבצע "מגן אבות", כך שיאותרו יותר מקרים ובמהירות, המדינה דישדשה. התוצאה: עלייה בשיעור הקשישים שנדבקים בגל הנוכחי, ולכן גם יותר מתים. צריך לציין הצלחות: ישראל בין המובילות בעולם במספר הבדיקות לנפש, וזו בפירוש הצלחה יוצאת דופן. עוד הצלחה היא הסכמת הישראלים לעטות מסכה בכל מקום. אלה לא דברים מובנים מאליהם, והם חסכו תמותה רבה בחודשים האחרונים כנראה. אבל מערך קטיעת שרשראות ההדבקה מתפקד בקושי, והעובדה היא שהוא אינו מצליח לבלום התפרצויות.

סגירה הרמטית ואז פתיחה מהירה, ולעיתים ללא צעדים מדורגים. בואו ניקח כדוגמה את חודשים מאי-יוני 2020. הממשלה הסתערה על פתיחה מהירה של המשק, כולל "תעשו חיים" המפורסם של נתניהו, מבלי לשעות לאזהרות מפורשות של המומחים. ב-13 ביוני נפתחה תעשיית האירועים, וכמובן שאכיפה דלה - ומשמעת דלה של הציבור - הובילו לגל השני. במקביל הממשלה פתחה את בתי הספר, שוב, במהירות רבה, וכמובן שהתוצאה הייתה גל התפרצויות.

החודשים הללו בוזבזו - ללא פרויקטור עם סמכויות, ללא הגדלת בדיקות, ללא מערך אפידמיולוגי. נתניהו אולי צודק באבחנתו שסגרים מקומיים לא הוכיחו את עצמם ברחבי העולם, אבל אי אפשר לטלטל את המשק והחברה הישראלית בין סגירה לפתיחה קיצוניות. זה לא טוב לתחלואה, וזה לא טוב לאמון הציבור. המדינה בחרה ברכבת הרים של סגרים ופתיחות, בלי שהציגה כל מטרה אסטרטגית.

כשהמספרים עולים, נכנסים ללחץ מהיר; כשהם יורדים, מיד משפיעים לחצים כלכליים ופוליטיים. הממשלה הייתה יכולה לאמץ גישה של עד כמה עשרות נדבקים ביום. היא הייתה יכולה לאמץ גישה של הגנה על קשישים בלבד וחיסון עדר מעשי. היא הייתה יכולה לאמץ את הגישה שכלכלית, ומבחינת חיי אדם, די הוכיחה את עצמה - ניסיון להגיע לאפס הדבקה, כמו בסינגפור ובניו-זילנד (במחיר של סגר חריף וארוך אחד). היא לא אימצה שום גישה, ופשוט התנהלה מהתפרצות אחת לשנייה.

האשם בכולם, בכולנו. פוליטיקאים הבינו מהר את המשחק: הם יהיו נגד הגבלות, וככה יגרפו תמיכה. לא משנה מה קורה בעולם, לא משנה מה המחיר. ועדות בכנסת שהחליטו שאנשי המקצוע במשרד הבריאות לא שווים כלום, ולכן הן יחליטו על חדרי כושר פתוחים - ויהי מה. או יפסלו הגבלות אחרות, שכל תכליתן להימנע מסגר כללי - על ידי הורדת הדבקה לפניו.

חברי כנסת ושרים התחרו ביניהם מי יוכל לספק יותר הקלות. חלקים מהתקשורת הוקסמו בידי טיעונים שטחיים, שאינם מגובים בעובדות, וככל שהטענה פרובוקטיבית יותר - טוב יותר. האומדנים המוקדמים של משרד הבריאות על נפגעים ומתים, וההצהרות הפומפוזיות על "המוות השחור", גרמו לציבור לאבד אמון.

מצד שני, אקדמאים ורופאים, בדרך כלל כאלה ללא כל התמחות באפידמיולוגיה וללא כל פרסום מדעי בנושא, הסתערו על מסכי הטלוויזיה ואולפני הרדיו; בתחילה הם אמרו שהנגיף לא מסוכן, אחר כך שהוא שפעת, ואז שהוא לא ייצא מסין, ואז שהוא משפיע רק על איטליה כי היא זקנה. אחרי שכל אלה התבדו, הם הסבירו שהנגיף נחלש, שהוא לא נחלש אבל אפשר וכדאי להגיע לחיסון עדר ללא חיסון, שצריך לעשות את מה שהשבדים עושים, שהסגרים ברחבי העולם הם תמיד קונספירציה או טיפשות ושבתי החולים בישראל לא יכולים לקרוס.

ואחרי כל הדברים האלה, הנה אמת מרה: לבד ממדינות שהחליטו ביד ברזל להגיע למעט מאוד הדבקה, כולן נמצאות בסוג של כישלון מקומי. השאלה איננה הכישלון, אלא מה גודלו, בעיקר ביחס לגיל האוכלוסייה. מי שאומר שיש תשובות קלות ומהירות, טועה לבטח. החורף הזה קשה לכולם, אבל מצבה של ישראל היה יכול להיות טוב בהרבה היום - וחייהם של רבים היו נחסכים.

# data[].attributes.attachment_link.title
מאובדן אמון עד אכיפה מעוותת: כך נכשלנו במאבק מול הקורונה

# data[].attributes.attachment_link.description
יהיו כאלה שיגידו שלמרות הטרגיות של 4,000 מתים - קו עצוב שכנראה ייחצה ביממה הקרובה - ישראל במצב טוב ביחס לעולם. התמותה מ קורונה בישראל למיליון איש נמוכה יותר ממדינות מפותחות כמו ארה"ב, צרפת, צ'כיה ורבות אחרות. שיעורי התמותה מבין הנדבקים נמצאים על הקצה הנמוך של הסקאלה. ההתרשמות הזו שגויה לגמרי.

# data[].attributes.body
https://www.idi.org.il/parliaments/30997 אליס

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
שירה איסקוב ניצלה מניסיון הרצח של בעלה אביעד משה בערב ראש השנה האחרון בביתם שבמצפה רמון, אך נפצעה קשות ועדיין סובלת מחבלות. לאחר שאיבדה כמה משיניה בתקיפה, היום (א') היא עברה את השתלת השיניים הראשונה והזמנית שלה.

"הוא אמר לי 'תמותי כבר' כשהוא ישב עליי וחנק אותי בשתי הידיים שלו", היא סיפרה בעדותה במשטרה על שאירע בזמן התקיפה והיא חשבה כיצד להינצל. "חשבתי לעצמי שאם אני רוצה שיצילו אותי אני צריכה לצעוק, אז צעקתי 'הצילו שכנים, תזמינו משטרה'. אחרי שהוא ישב עליי ככה ואמר את זה הוא הפסיק לכמה שניות והרמתי את הראש. ירקתי את השיניים שנשברו לי ואמרתי לו שירדים את הילד, כי הוא הוא בוכה".

שירה נלחמה על חייה והצליחה להתאושש. היא הפכה לסמל ולמקור כוח עבור נשים רבות. במקביל להתאוששות הפיזית שלה ולפיזיותרפיה היא עוברת גם הליכים קוסמטיים כירורגיים, בין היתר על מנת לשחזר את החיוך שלה.

שכנתה עדי גוזי, שהצילה את חייה בערב התקיפה, אמרה: "זה הדבר הכי יפה שראיתי, חיכיתי לחיוך הזה. היא שלחה לי הודעה בבוקר: 'עדידוש יש לי שיניים!' וביקשתי ממנה לשלוח תמונה. אני שמחה ומאושרת עד הגג. מגיע לה את החיוך הזה, מכל האנשים בעולם. אני מקווה שהיא תמשיך לחייך ולהפיץ את האור הזה שלה. אני, מבחינתי, שלה לתמיד".

גם עורך הדין של שירה, בן מעוז, לא נשאר אדיש: "החיוך של שירה מסמל את הניצחון האישי שלה ואת התקווה לכל אותן נשים החוות אלימות במשפחה".

עופר, אחיה של שירה, אמר: "אנחנו מאושרים, היינו בעננים כשראינו את החיוך שלה. זה היה מרגש, היא התרגשה מאוד. מגיע לה רק לחייך ולתמיד". האח ביקש להודות לכל מי שתומך בשירה ומסייע לה: "זה מדהים ומחמם את הלב".

# data[].attributes.attachment_link.title
שירה איסקוב שוב מחייכת

# data[].attributes.attachment_link.description
שירה איסקוב ניצלה מניסיון הרצח של בעלה אביעד משה בערב ראש השנה האחרון בביתם שבמצפה רמון, אך נפצעה קשות ועדיין סובלת מחבלות. לאחר שאיבדה כמה משיניה בתקיפה, היום (א') היא עברה את השתלת השיניים הראשונה והזמנית שלה. "הוא אמר לי 'תמותי כבר' כשהוא ישב עליי וחנק אותי בשתי הידיים שלו", היא סיפרה בעדותה במשטרה על שאירע בזמן התקיפה והיא חשבה כיצד להינצל.

# data[].attributes.body
ליאל
https://mobile.mako.co.il/study-career-study/articles/Article-8a7bcc80d5d3671026.htm

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
אזור מפרץ חיפה הוא אחד מהאזורים המזוהמים ביותר בארץ, אך למרות עובדה זו משרדי הממשלה, ובראשם המשרד להגנת הסביבה, לא עושים די כדי לצמצם את היקפי הזיהום - דבר שגורם לתחלואה גבוהה בקרב תושבי האזור. כך קובע מבקר המדינה, השופט בדימוס יוסף שפירא, בדו"ח מיוחד על "היבטים בפעולות הממשלה בנושא זיהומים סביבתיים במפרץ חיפה", המתפרסם בצהריים (יום ב'). מדובר ב דו"ח האחרון שאותו מפרסם המבקר, שיסיים את תפקידו בחודש הבא.

במטרופולין חיפה מתגוררים למעלה מ-900 אלף תושבים, רובם בבנייה עירונית רוויה יחסית, וכן נמצאים באזור המפרץ שטחים חקלאיים, שמורות טבע, יערות, נחל הקישון וחוף ים. אזור מפרץ חיפה הוא ליבו של מטרופולין זה, והוא שוכן בתווך שבין העיר חיפה לקריות.

נמל חיפה וקבוצת בתי הזיקוק לנפט (בז"ן) הוקמו במפרץ עוד בתקופת המנדט הבריטי. במשך השנים התפתחו מאוד שטחי הנמל ומסוף הכימיקלים שבו, התעשייה הפטרוכימית באזור שבו שוכנים בתי הזיקוק של בז"ן ומפעליה ומתקני האחסון לדלקים, גז וחומרים מסוכנים אחרים.

לקריאת דו"ח המבקר: ביקורת בשלטון המקומי
לקריאת דו"ח המבקר: איכות האוויר במפרץ חיפה

המבקר הדגיש כי העיר חיפה היא בין חמש הרשויות המקומיות שנתוני פליטת המזהמים בהן הם הגבוהים ביותר בישראל בכל הנוגע לשבעה משמונת המזהמים שבמצאי הפליטות, שהוא המרשם הלאומי של הפליטות בישראל המנוהל לפי חוק הגנת הסביבה. בשנת 2016, כך לפי המבקר, חלקה של התעשייה בחיפה בפליטה של שישה מהם היה באופן מובהק הגדול ביותר (52% עד 98.6%).

בשל מקום משכנן של תעשיות אלו, להחלטות תכנוניות הנוגעות לאזור זה עשויות להיות השפעות מרחיקות לכת על אפשרות התפתחותה של רקמה מטרופולינית רציפה בין העיר חיפה לקריות, וזאת לעומת חלופה של רצף תעשייתי - החל בנמל חיפה והנמל החדש המתוכנן ועורף נמלים אלה, עבור דרך מתחם התעשיות הפטרוכימיות וכלה בריכוז התעשיות החדש המתוכנן בסמוך לו, לרבות ריכוז מכלי דלק - שישמש רצועה מפרידה בין חיפה לקריות.

מבקר המדינה כתב כי זה שנים רבות ידוע לגורמים הנוגעים בדבר, ובהם המשרד להגנת הסביבה, משרד הבריאות, עיריית חיפה ומינהל התכנון שבמשרד האוצר כי הנמל וריכוז התעשיות והמתקנים באזור, ובייחוד התעשיות הפטרוכימיות, משפיעים במישרין על טווח רחב של בעיות וסוגיות הנוגעות למפגעים סביבתיים, בריאותיים ואחרים באזור מפרץ חיפה, בכלל זה עקב החזקת חומרים מסוכנים והשימוש בהם, אשר גורמים לזיהום האוויר והסביבה.

המבקר הוסיף כי במשך השנים העלו נתוני משרד הבריאות כי שיעור התחלואה במחלות שונות באזור מפרץ חיפה גדול מהממוצע הארצי, והועלה חשש שזיהום האוויר הוא אחד הגורמים לכך. נוסף על כך, ריכוזם הגבוה של מפעלים ואתרים באזור זה המחזיקים חומרים מסוכנים עלול לסכן את בריאות הציבור והסביבה הן בגין תקלות המתרחשות בעיתות שגרה והן בגין אירועי חירום, לרבות בגין סיכונים מצרפיים בשל תגובת שרשרת.

בשל הזיהום הכבד באזור, קיבלה הממשלה בספטמבר 2015 החלטה, בתקופת כהונתו של אבי גבאי כשר להגנת הסביבה, בעניין תוכנית לאומית לצמצום זיהום אוויר והפחתת סיכונים סביבתיים באזור מפרץ חיפה.

בדברי ההסבר להחלטה זו צוין, בין היתר, שהתוכנית מתקבלת לנוכח "המאפיינים הסביבתיים הייחודיים של אזור מפרץ חיפה; מספרם הגדול יחסית של מקורות פליטה נייחים מהתעשייה באזור; נתונים המעידים על כמות גדולה במיוחד של פליטות מזהמים אורגניים נדיפים ועל עומס מצטבר של פליטות מזהמים נוספים מהאוויר באזור; כמויות גדולות של חומרים מסוכנים המאוחסנים ומשמשים באזור; וכן לנוכח עקרון הזהירות המונעת, בהתחשב בממצאים המעידים על התחלואה העודפת באזור זה".

בתוכנית, שאושרה לפני פחות מארבע שנים - נקבעו, בין היתר, צעדים להפחתת זיהום האוויר באזור מפרץ חיפה, לרבות - יעדים לצמצום מזהמי אוויר מהתעשייה, להגברת הפיקוח בנושא, לעידוד מעבר לשימוש בגז טבעי ולצמצום זיהום האוויר שמקורו בכלי רכב; צעדים להגברת הניטור הסביבתי ולהרחבת מאגר הידע בתחום הסביבתי והבריאותי; הפחתת הסיכונים שמקורם בחומרים מסוכנים ושיפור איכות הסביבה באזור, לרבות הכנת סקר סיכונים מצרפי בנוגע למפעלים ולמתקנים העוסקים בחומרים מסוכנים ולשינוע החומרים המסוכנים מהמפעלים ואליהם; וכן צעדים להגברת השקיפות ולהנגשת מידע לציבור.

ומה קרה בפועל? המבקר כתב כי המשרד להגנת הסביבה פעל במשך השנים לצמצום זיהום האוויר באזור מפרץ חיפה, והממשלה אף החליטה ליישם את התוכנית הלאומית מפרץ חיפה וכן להקים מפעל חלופי לייצור אמוניה בנגב ולהספיק את הפעלת מכל האמוניה בחיפה. עם זאת, כתב המבקר, מכלול הממצאים המובאים בפרקי הדו"ח מצביעים על שורה של ליקויים המעוררים שאלות אם די בפעולות אשר ננקטו וכן אם האופן שבו ננקטו הפעולות האמורות יש בו כדי להבטיח את מזעור הפגיעה בבריאות הציבור, כדי להגן על הסביבה וכדי להפחית את הסיכונים באזור זה.

המבקר הוסיף כי ממצאי דו"ח זה מלמדים על ליקויים שהרשויות יוכלו להפיק מהם לקחים משמעותיים וליישמם במסגרת התמודדותן עם מוקדי זיהום סביבתי נוספים בישראל.

למעשה, בסוף שנת 2018 - שניים מארבעת היעדים להפחתת פליטת מזהמים שנקבעו בהחלטת הממשלה משנת 2015 בעניין התוכנית הלאומית לאזור מפרץ חיפה טרם הושגו, וצפוי עיכוב של שנתיים לפחות בהשגתם. יתרה מכך, כתב מבקר המדינה, הקשיים והעיכובים במעבר המפעלים לשימוש בגז טבעי ובהשגת יעדי הפחתת הפליטות ושיעורי גידול האוכלוסין המשמעותיים שוחקים את ההישגים בהפחתת רמות זיהום האוויר ומעכבים שיפור נוסף בנתוני איכות האוויר באזור זה.

פרק מרכזי בדוח מצביע על כך כי שיעור התחלואה באזור מפרץ חיפה במחלות מסוימות על פי שורת נתונים שהציג משרד הבריאות לאורך השנים גבוה מהממוצע הארצי, וכי יש בנפת חיפה תחלואה עודפת של מבוגרים בסרטן, במחלות לב ובמחלות נשימה.

כמו כן, כתב מבקר המדינה, כי יש החמרה של אסתמה אצל ילדים, והועלה חשש על ידי גורמים שונים שזיהום האוויר הגבוה באזור זה הוא בין הגורמים לכך. לאלו יש להוסיף נזקים שקובץ דוחות זה לא עסק בהם, כמו נזקים לבריאות החי והצומח וכן זיהומי קרקע ומקורות מים.

מבקר המדינה מצביע על חמש חולשות מרכזיות, שככל הנראה מעכבות את הטיפול בבעיה החמורה של זיהום האוויר והתחלואה במפרץ חיפה.

המבקר הצביע על היעדר ראייה מתכללת. לדבריו, הסוגיות הסביבתיות הן מטבען מולטי-דיסציפלינריות ומצויות בתחומי אחריותם הישירה של גופים ממשלתיים רבים. ההתמודדות עם קיומה של פעילות כלכלית ותעשייתית המזהמת את האוויר באזור עירוני או בסמיכות לו, המסכנת את האוכלוסייה, מחייבת נקיטת פעולות הנוגעות למכלול של תחומי אחריות ממשלתיים: הגנת הסביבה, בריאות, תחבורה, פיתוח התעשייה, תעסוקה, תכנון ובנייה, שירותים עירוניים ועוד.

אולם, הועלה כי הטיפול בסוגיות אלה לקה לעיתים בהיעדר ראייה ועשייה מתכללות ומשולבות. כל גורם נקט פעולות מנקודת מבט הצרה של תחום פעילותו ובלי להביא בחשבון את השפעת פעולותיו על תחומים אחרים.

המבקר מצביע על חולשה מול התעשייה וגם מול גורמי עניין. הוא כתב כי סוגיות סביבתיות באזור מפרץ חיפה מערבות גופים בעלי אינטרסים נוגדים, ובהם תעשיות שפעילותן הכלכלית נאמדת בסכומי עתק. הדבר מחייב הקפדה על איזון במילוי התפקידים הרגולטוריים, שכן רק בדרך זו יהיה אפשר להבטיח את האינטרס הציבורי ואת בריאות הציבור. אולם התנהלות המשרד להגנת הסביבה, כפי שעולה ממכלול הדוחות שבקובץ זה, העידה לעיתים על חולשה בביצוע תפקידיו כרגולטור ועל קשיים בפיקוח ובאכיפה.

המבקר גם הצביע על שימוש חלקי בסמכויות. הוא כתב כי החולשה מול התעשייה מתבטאת, בין היתר, באופן מימוש סמכויותיו של המשרד להגנת הסביבה בתחומי הרגולציה, הפיקוח והאכיפה. הועלה, כך לפי המבקר, כי המשרד להגנת הסביבה עושה שימוש חלקי בלבד בסמכויות שהשפעתן מהותית, וחלק מפעולותיו מתאפיינות באיטיות ובהיעדר נחישות. כך, למשל, השימוש בכלי אכיפה מחמירים כמו הפקת צווים ופתיחת תיקי חקירה הוא מצומצם יחסית; המשרד התמקד יותר בעמידה בערכי הסביבה, שהם הערכים המרביים המותרים בחוק לנוכחות של מזהמים באוויר, ופחות בחתירה לערכי היעד, שהם מחמירים יותר ועדיפים מהבחינה הבריאותית.

מבקר המדינה מצביע גם על סיכונים לא ידועים. לדבריו, תמונת המצב הבעייתית של איכות האוויר, ריכוז החומרים המסוכנים במפרץ חיפה והתחלואה באזור ידועה זה עשרות שנים. אולם, כתב המבקר שפירא, על אף הפעולות שנקט המשרד להגנת הסביבה במשך השנים, נותרו במפת הסיכונים האזורית סיכונים שחומרתם טרם הוערכה כנדרש: היקף הסיכונים הסביבתיים והביטחוניים שנגרמים מריכוז גבוה של חומרים מסוכנים באזור; היקף המפגעים הסביבתיים והעלייה בזיהום הסביבתי כתוצאה מהפעלתו הצפויה של נמל המפרץ החדש; היקף התחלואה הנגרמת כיום מהפעילות המזהמת המתקיימת באזור מפרץ חיפה והשינויים הצפויים בתחלואה באזור בעתיד לנוכח הפיתוח האזורי הצפוי. בהיעדר הערכות מבוססות בנושאים אלו, כתב מבקר המדינה, תתקשה הממשלה לפעול למניעת הסיכונים או להפחתתם.

מבקר המדינה גם מצביע על היעדר הכרעה ממשלתית בשאלת עתידו של אזור מפרץ חיפה. לדברי המבקר, התמונה המשתקפת בפרספקטיבה ארוכת שנים על ההחלטות שהתקבלו והפעולות שבוצעו היא כי אין תוכנית ממשלתית ארוכת טווח ומתכללת לאזור, וכי זה שנים עולות יוזמות של גופים שונים, חלקם ממשלתיים, המציעות תפיסות שונות ולעיתים סותרות בנוגע לעתיד האזור ולפעולות הנדרשות בעניינו. מדובר ביוזמות ובתוכניות שונות המקודמות בעת ובעונה אחת ובחלקן אינן מתיישבות זו עם זו.

לאחר שפירט את הליקויים ואת התמונה העגומה של המצב במפרץ חיפה, כתב המבקר שפירא כי ההתמודדות עם החולשות שחושף דו"ח זה מחייבת את הממשלה לקיים בראש ובראשונה עבודת מטה מקצועית ויסודית בדבר עתידו של מפרץ חיפה, שנכון שתיעשה על ידי ועדה ציבורית.

מבקר המדינה כתב עוד כי ראוי שוועדה זו תובל על ידי גורם בלתי תלוי, שאותו ימנה ראש הממשלה, וחבריה יהיו מומחים בתחומים הרלוונטיים וכן נושאי המשרות הבכירות ביותר במערכת הממשלתית. המבקר הוסיף כי הוועדה הציבורית תגבש את המלצותיה לאחר שתיוועץ עם מומחים ועם הציבור הרחב, ותוצרי עבודתה ישמשו בסיס להכרעות הממשלה בדבר אופיו ופיתוחו של אזור חיפה בכל הנוגע לפעילויות המשפיעות על הזיהום הסביבתי וריכוז החומרים המסוכנים בו. הכרעות אלו יהוו מעין מצפן לתוכנית מדיניות יסודית וארוכת טווח לאזור המפרץ שתוגש לאישור הממשלה.

בפרק הסיכום כתב המבקר כי גידול האוכלוסייה במדינה, פיתוח התעשייה, העלייה ברמת החיים ושטחה הגיאוגרפי הקטן של המדינה מגדילים את הסיכונים הסביבתיים שעימם היא מתמודדת, וההשפעות הסביבתיות והביטחוניות השליליות הפכו בעשור האחרון לאיום משמעותי, הכולל גם תרחישים של "מגה אירוע" ושל תגובות שרשרת בתרחישים שונים.

מבקר המדינה הוסיף כי המחוקק נתן את דעתו על הצורך לצמצם את הפגיעה בבריאות האדם ובסביבה בסדרת חוקים שנחקקו בשנים האחרונות. אולם, הוא הוסיף, היכולת ליישמם תלויה, בין היתר, במחויבות הרשויות האמונות על האינטרס הציבורי בהגנה על הסביבה ועל בריאות הציבור, בשיתוף פעולה מיטבי ביניהן ובפעולה נחושה.

המבקר שפירא כתב עוד, בדו"ח האחרון שלו בתפקיד, כי מבטה של המדינה, ששטחה קטן ואוכלוסייתה צפויה להכפיל ואף לשלש את עצמה בעשורים הבאים, צריך להיות מופנה אל הטווח הרחוק, לראות כיצד תוכל לפתח מנועי צמיחה עתידיים המשרתים את האינטרס הציבורי הרחב ולקדם תעשיות המבוססות על טכנולוגיות נקיות, וזאת למען הדורות הבאים.

מ המשרד להגנת הסביבה נמסר כי "המשרד מכיר בחשיבותה של ביקורת המדינה, ומשתדל להפיק ממנה לקחים. צמצום זיהום הוא הדבר החשוב ביותר לציבור והדבר המהותי ביותר העומד לנגד עיני המשרד, וכפי שגם צוין בדוח המבקר, פעולות המשרד בשנים האחרונות הובילו לשינוי מגמה, לצמצום הפליטות ולמגמת ירידה משמעותית ועקבית בריכוזי המזהמים במפרץ חיפה ובכלל הארץ.

"איכות האוויר היום במפרץ חיפה אינה שונה ממטרופולינים אחרים בישראל. המשרד להגנת הסביבה השקיע כוח אדם רב ויותר מ-100 מיליון שקל ביישום התוכנית הלאומית לצמצום זיהום אוויר במפרץ חיפה. בשנות התוכנית, שהחלה ב-2015, נרשמה במפרץ חיפה הפחתה של 56% מפליטות המזהמים האורגניים הנדיפים אף מעבר ליעד שהוצב בתוכנית, ומתחילת העשור להפחתה של כ-81%; הוקם בעיר אזור אוויר נקי הראשון בישראל המגביל כניסת רכבי דיזל מזהמים לשטחי המגורים בחיפה, וכבר בשנה הראשונה להפעלתו נמדדה הפחתה של כ-20% בריכוזי הפיח בעיר התחתית".

עוד נמסר מהמשרד להגנת הסביבה כי "בשנות 'תוכנית חיפה' הגברנו את הפיקוח על המפעלים ושילשנו את מספר סיורי הפיקוח ובדיקות הפתע בארובות וכן הגברנו את האכיפה על המפעלים: הוצאנו 42 התראות ל-17 מפעלים; קיימנו 37 שימועים ל-16 מפעלים; הוצאנו ל-4 מפעלים 5 צווים למניעה או לצמצום של זיהום אוויר חזק או בלתי סביר לפי סעיף 45 לחוק אוויר נקי; הוצאנו 6 עיצומים כספיים ל-6 מפעלים על 16 הפרות בסכום כולל של כ-9.8 מיליון שקל.

"בהמשך לאמירות המבקר באשר לעתיד המפעלים במפרץ חיפה: המשרד רואה חשיבות בכך שהממשלה תעשה עבודה נרחבת ומקיפה בנושא. המשרד להגנת הסביבה תומך בכל צעד שיוביל לשיפור איכות האוויר במטרופולין חיפה, ובכלל זה הזזת מפעלים ממיקומם הנוכחי, ומשאיר את ההיבט הכלכלי והאנרגטי למועצה הלאומית לכלכלה, למשרד האנרגיה ולמשרד האוצר".

# data[].attributes.attachment_link.title
בלי מדיניות, בלי אכיפה: הזיהום והסרטן במפרץ חיפה

# data[].attributes.attachment_link.description
אזור מפרץ חיפה הוא אחד מהאזורים המזוהמים ביותר בארץ, אך למרות עובדה זו משרדי הממשלה, ובראשם המשרד להגנת הסביבה, לא עושים די כדי לצמצם את היקפי הזיהום - דבר שגורם לתחלואה גבוהה בקרב תושבי האזור. כך קובע מבקר המדינה, השופט בדימוס יוסף שפירא, בדו"ח מיוחד על "היבטים בפעולות הממשלה בנושא זיהומים סביבתיים במפרץ חיפה", המתפרסם בצהריים (יום ב').

# data[].attributes.body
https://haipo.co.il/item/129389/haipo-news-of-haifa-polushion-protest-230519

# data[].attributes.body
https://www.kan.org.il/Item/?itemId=80503 אילנה

# data[].attributes.body
עדי אזולאי

# data[].attributes.body
https://www.globes.co.il/news/article.aspx?did=1001350848

# data[].attributes.body
עדן שטיין
https://www.maariv.co.il/Tags/%D7%94%D7%98%D7%A8%D7%93%D7%94-%D7%9E%D7%99%D7%A0%D7%99%D7%AA

# data[].attributes.headline
יובל בן אהרון 

# data[].attributes.subject
יובל בן אהרון 

# data[].attributes.body
https://www.mako.co.il/news-military/2020_q1/Article-024f1f63640af61027.htm

# data[].attributes.attachment_link.provider_name
חי פה - חדשות חיפה

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
אי אפשר שלא להצטער על ההופעות הבעייתיות של ראש העיר קליש בתקשורת. נראה לכאורה שכמעט לכל ראיון היא מקפידה להגיע עם מחסנית נטולת כדורים, ללא נכסים, ללא אסטרטגיה ברורה אבל עם ים של דמעות. סליחה, אבל ככה לא מנהלים את המערכה החשובה ביותר בתולדות מפרץ חיפה. אז לפני שבוכים קדימה, בואו נעצור וננסה ללמוד מהטעויות.

טעות מס' 1 - לצאת למלחמה בלי לצאת מהמיטה

נראה שלשכת ראש העיר מאוד אוהבת את הנוחות שלה. לא תראו שם פעילות ציבורית רחבת היקף שמטרתה לסחוף את הקהל, לא תראו איזה קמפיין מסודר, עקבי ונחוש כדי לגייס דעת קהל, אבל כן תשמעו את רקיעות הרגליים ואת הדפיקות על השולחן בעיקר מעברה השני של דלת לשכת ראש העיר. סליחה, אבל ככה לא מנהלים את המערכה החשובה ביותר בתולדות מפרץ חיפה. איך יכול להיות שראש העיר לא מסתובבת בעיר לגייס את דעת הקהל? איך יכול להיות שהיא לא חורכת את קרקע המפרץ כולו בכדי לגייס תומכים? עוד מכתב ועוד מכתב ועוד מכתב אינם מהווים כלי נשק - זאת עבודת פקידות למופת במקרה הטוב.

הראיון של עינת קליש-רותם בגלי צה"ל בתכניתם של רינו צרור ורזי ברקאי 17/1/2021

טעות מס' 2 - לעשות ראיון בגל"צ כאילו אין מראיינים

לענות תשובות קנטרניות זה אולי מקסים אצל בנות 16, זה נראה הרבה פחות טוב אצל אישה בוגרת בת 50. בראיון ששודר בגלי צה"ל, בתכניתם של רינו צרור ורזי ברקאי, ביום א', 17/1/2021, לא נעשה מאמץ מיוחד לקיים דיאלוג, והתשובות הכמעט חצופות לא עודדו ולא גייסו את המרואיינים לתת אפילו קצת אמפתיה לצד המקופח (אנחנו). ובאמת, שני המראיינים הוותיקים לא החמיצו אף הזדמנות לעקוץ את קליש, גם אם זה נעשה על בסיס קלוש. למשל, רגישות היתר של רזי ברקאי לגבי השימוש של קליש במונח "פקידים" היא כמובן קנטרנית. ברור שבממשלה יושבים פקידים, אבל ברקאי היה מספיק עצבני כדי להפוך כל אמירה של קליש לאמירה בעייתית. גם רינו צרור לא נשאר חייב והפך כל אמירה שולית ל"כותרת" בסגנון "בזן גרועים מהחזירים". אין מאחורי הכותרות האלה שום מסר, אלא בעיקר ביקורת על סגנון השיח של ראש העיר חיפה.

טעות מס' 3 - למה להשתמש בשפה לא נקיה?

בתוך הריאיון האומלל בגלי צהל כינתה ראש העיר את הממשל בירושלים: "פח אשפה שיושב בירושלים". רינו צרור המופתע הגיב: "זה בדיוק העניין, זרקו אותך מכל המדרגות".

טעות מס' 4 - להניח שהצד השני לא מתכונן למלחמה

כאילו בדרך אגב ציינה ראש העיר את ה"אמצעים לפעול ואמצעים אחרים" שהיא מתכננת לעשות בהם שימוש נגד בזן. אבל זה לא הספיק לה והיא הרגישה צורך גם לאיים בשידור חי על בזן. מה אני אגיד לכם... כאילו מישהו מופתע.

יש משהו בעייתי בנפנוף מתלהם במהלכים שאתה הולך לעשות. זה כאילו נותן עוד הצדקה לצד השני לצופף את השורות ולמצוא עוד פתרונות לכל מהלך שלך מראש.

טעות מס' 5 - לוותר מראש על תמונת ניצחון

ראש העיר הצהירה שלא באמת חשוב לה מתי בזן צריכים לצאת ממפרץ חיפה " 2025 או 2027 או 2028 בחודש יולי" העיקר שיסגרו. אם הייתי מנכל בזן או עידן עופר עצמו אז באותו הרגע הייתי סוגר את הרדיו. העניין הוא שמאחורי האמירה הזאת יש לכאורה טון כניעה מאוד ברור של ראש העיר. לאוזן ה"לא פוליטית" זה עשוי אפילו להישמע כמו "תנו לי משהו כדי שאשרוד פוליטית עוד קצת".

טעות מס' 6 - ההיסטוריה נכתבת על ידי המנצחים, לא על ידי המפסידים

המנטרה החדשה מבית חסן שוקרי מדברת על כך שמנהיגות המדינה בירושלים לא ראתה את חיפה מעולם. איזו בכיינות. פעם היה כאן ראש עיר בשם אבא חושי שגרם לירושלים לרעוד כאשר הוא דפק על השולחן. אז אל תנסו גם לשכתב את ההיסטוריה, תתרכזו בעיקר.

# data[].attributes.attachment_link.authors[].name
ד"ר יריב שגיא

# data[].attributes.attachment_link.title
בבכיינות תעשה לך מלחמה? כמה לקחים מתרועות המלחמה של קליש נגד בזן | פרשנות | ד"ר יריב שגיא

# data[].attributes.attachment_link.description
אי אפשר שלא להצטער על ההופעות הבעייתיות של ראש העיר קליש בתקשורת. נראה לכאורה שכמעט לכל ראיון היא מקפידה להגיע עם מחסנית נטולת כדורים, ללא נכסים, ללא אסטרטגיה ברורה אבל עם ים של דמעות. סליחה, אבל ככה לא מנהלים את המערכה החשובה ביותר בתולדות מפרץ חיפה.

# data[].attributes.body
https://www.globes.co.il/news/article.aspx? נוי did=1001356001

# data[].attributes.headline
עידן ענבי https:

# data[].attributes.body
עידן ענבי
https://www.globes.co.il/news/article.aspx?did=1001357238

# data[].attributes.body
https://13news.co.il/item/news/domestic/crime-law/rabia-court-1173783/

# data[].attributes.body
https://13news.co.il/item/news/domestic/crime-law/police-arrest-1201054/

# data[].attributes.body
https://www.gov.il/he/departments/general/prostitution-law-campaign עדי

# data[].attributes.body
ניקיטה