# data[].attributes.body
Uto u Egiptu zavlada novi kralj koji nije poznavao Josipa. I reče on svom puku: „Eto, sinovi su Izraelovi postali narod brojan i moćniji od nas. Hajde, postupimo mudro s njima: spriječimo im porast, da se u slučaju rasta ne pridruže našim neprijateljima, da ne udare na nas i napokon ne odu iz zemlje.“ I postaviše nad njima nadglednike da ih tlače teškim radovima. (Izl 1, 8 – 11)

# data[].attributes.body
I umre Josip, a pomru i sva njegova braća i sav onaj naraštaj. Ali su Izraelci bili rodni, namnožili se i silno ojačali, tako da su napučili zemlju. (Izl 1, 6 – 7)

# data[].attributes.body
Monoteizam – vjerovanje u jednoga Boga – vjerojatno je najizrazitija oznaka židovstva. Bog je za Židove suvereni stvoritelj, vladar, uzdržavatelj, skrbnik i spasitelj. Bog je strpljiv i milostiv, ali i pun ljubavi.  (Hugh P. Kemp: Praktični vodič za svjetske religije)

# data[].attributes.body
Egipat je bio politeistička država. Bilo je mnogo bogova, a svaki od njih imao je određene odgovornosti i zadaće. Svakome se trebalo udovoljiti. Tijekom duge povijesti Egipta neke dužnosti obnašalo je više bogova. (Hugh P. Kemp: Praktični vodič za svjetske religije)

# data[].attributes.body
Onda faraon izda naredbu svemu svome narodu: „Svako muško dijete koje se rodi Hebrejima bacite u rijeku! Na životu ostavite samo žensku djecu.“ (Izl 1, 22)

# data[].attributes.body
I Egipćani se okrutno obore na Izraelce. Ogorčavali su im život teškim radovima: pravljenjem opeke, različitim poljskim poslovima i svakovrsnim naporima koje im nemilosrdno nametahu. (Izl 1, 13 – 14)

# data[].attributes.body
Onda faraon reče Josipu: „Uzmite svog oca i svoje obitelji i k meni dođite! Ja ću vam dati najbolju zemlju u Egiptu te ćete uživati od obilja ove zemlje. Neka vam se oči ne rastužuju za vašim stvarima, jer sve što je u Egiptu najbolje bit će vaše.“ (Post 45, 17 – 18. 20)