# data[].attributes.body
ASPECTE TEORETICE

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Ce este predicatul?

Predicatul este partea principală de propoziție care indică acțiunea făcută de către subiect. Astfel, însuși sensul unei propoziții și existența ei depind de predicat, drept pentru care analiza unei propoziții începe mereu cu identificarea acestuia. Această parte de propoziție indică fie o acțiune, fie o trăsătură, fie o stare a subiectului.

Întrebările la care răspunde predicatul sunt următoarele:

Exemple:

Iulia pleacă bucuroasă în excursie.

Acest apartament este spațios.

Clasificarea predicatelor

În funcție de tipul de verb prin care este exprimat, predicatul poate fi:

Acest tip de predicat indică fie o acțiune, fie o stare a subiectului. Verbul prin care se exprimă predicatul verbal se poate regăsi într-o propoziție la toate cele trei diateze: activă, pasivă și reflexivă. Predicatul verbal este exprimat, de regulă, printr-un verb cu înțeles de sine stătător, răspunzând la întrebarea: ce face?

Exemple:

Anca citește o carte. - Ce face Anca?

Anca citește o carte și bea ceai.

Observații:

Verbul a fi nu este mereu un verb predicativ, astfel încât el poate contribui și la formarea predicatului nominal. Pentru ca a fi să formeze predicat verbal, el trebuie să se regăsească într-o propoziție cu unul dintre următoarele sensuri: a se găsi, a se afla, a exista, a avea loc, a proveni, a se întâmpla, a se împlini, a costa, a merge, a hoinări, a călători, a dura.

În construcțiile de tipul „Mi-e dor", „Mi-e sete", „E vară" etc., verbul „a fi" îndeplinește funcția sintactică de predicat verbal, iar substantivul sau pronumele care îl însoțește va fi, la rândul lui, subiect.

Anumite adverbe predicative nu necesită lângă ele verbul copulativ „a fi", îndeplinind singure funcția de predicat verbal. Acestea sunt: poate, firește, pesemne, fără doar și poate, desigur.

Exemplu: Firește / că el vorbește cu tatăl meu.
Predicatul verbal exprimat parțial și cel neexprimat
În unele fraze, predicatul se cunoaște dintr-o propoziție anterioară, siuație în care avem de-a face cu predicat subînțeles. În cele mai multe cazuri, predicatul subînțeles se regăsește în dialoguri.

Exemple:

- Cu cine ai călătorit? - Cu Andrei.

Bogdan se îmbracă pentru călătorie; / Andreea, și ea. ( se îmbracă - predicat subînțeles în cea de-a doua propoziție)

Există situații în care predicatul se deduce din ceea ce indică verbul exprimat într-o propoziție precedentă sau adverbul care se găsește în aceeași propoziție.

Exemplu:

- Astăzi ninge.

- Repede afară la joacă!

Acest tip de predicat este exprimat printr-un verb care nu are înțeles de sine stătător. Spre deosebire de cel verbal, predicatul nominal exprimă o caracteristică a subiectului și nu o acțiune a acestuia.

Formula de construcție a predicatului nominal este următoarea: verb copulativ (la un mod personal) + nume predicativ (fie simplu, fie multiplu). Cel mai des întâlnit verb copulativ în formarea unui predicat nominal este a fi.

Exemplu: Băiatul este leneș.

Numele predicativ reprezintă o componentă importantă a predicatului nominal, exprimând o trăsătură a subiectului. Prin aceasta, el califică subiectul ( ce este?, cum este?), îl clasifică și îl identifică ( cine este?). Astfel, numele predicativ oferă verbului copulativ sensul care îi lipsește acestuia.

Exemplu: Apa este de băut. ( este - verb copulativ; de băut - nume predicativ)

Numele predicativ poate fi:

Simplu - când este format dintr-un singur termen

Exemplu: Fata este harnică.

Multiplu - când se compune din mai mulți termeni.

Exemplu: Fata este harnică și inteligentă.
Poziția predicatului în cadrul unei propoziții
Într-o propoziție, predicatul se poate afla fie la începutul, la mijlocul sau la finalul acesteia, neavând un loc bine determinat.

Exemple:

Fata citește o carte.

Citește cartea cu atenție.

În camera ei, fata citește.

Părțile de vorbire prin care se exprimă predicatul

Predicatul poate fi exprimat prin:

Atletul aleargă în fiecare zi.

Leneșul taie frunze la câini cât e ziua de lungă.

Andreea este o fată înțeleaptă.

Desigur / că vom participa la concurs.

Fără doar și poate / că vom participa la concurs.

Deodată, pisica hop! pe masă.

Numele predicativ poate fi exprimat prin:

Cerul pare înnorat.

Rana războinicului este sângerândă.

Ei sunt cu picioarele pe pământ.

Bogdan este fratele meu.

Bluza este de mătase.

Cristian este asemenea fratelui său.

Eu sunt contra violenței domestice.

Gătitul este o bătaie de cap.

nominativ: Mama a rămas aceeași.

acuzativ însoțit de prepoziție: Darurile sunt de la ai ei.

dativ însoțit de prepoziție: Copilul este asemenea alor săi.

genitiv însoțit de prepoziție: Cetățenii au fost contra candidatului la primărie.

nominativ: Prietenii mei sunt cei patru de acolo.

acuzativ cu prepoziție: Felicitarea este de la cei doi.

dativ cu prepoziție: Fata este asemenea celor doi.

genitiv cu prepoziție: Votul a fost contra celor trei.

Scopul ei este de a-i ajuta pe ceilalți.

Exemplul lui este de urmat.

Dorința ei este de a o scoate la capăt.

Comportamentul ei este de băgat de seamă.

Este cu putință ca ea să se răzgândească.

Acordul predicatului cu subiectul

Atât în cazul predicatului verbal, cât și în cel al verbului copulativ care contribuie la formarea predicatului nominal, acordul cu subiectul se realizează în număr și persoană.

Exemple:

Fetele mănâncă prăjituri. (fetele - persoana a III-a, nr. plural; mănâncă - persoana a III-a, nr. plural)

Ioana este înțeleaptă. (Ioana - persoana a III-a, nr. singular; este - persoana a III-a, nr. singular)

Numele predicativ se acordă în mod obligatoriu cu subiectul în gen, număr și caz, dacă se exprimă prin adjectiv sau printr-o altă parte de vorbire care are valoare adjectivală.

Exemple:

Ei sunt curioși. (ei - persoana a III-a, plural, masculin, caz nominativ; curioși - persoana a III-a, plural, masculin, caz nominativ)

Alexandru venise primul în vizită. (Alexandru - persoana a III-a, singular, masculin; primul - persoana a III-a, singular, masculin)

Există și situații în care numele predicativ nu se acordă cu subiectul. În aceste situații, numele predicativ se exprimă fie prin substantiv, pronume, numeral, verb la infinitiv, verb la supin sau interjecție.

Exemple:

Păpușa este a fetițelor.

Ea a refuzat a vorbi respectuos cu fratele său.

În situațiile în care avem de-a face cu construcții în care se găsește un subiect multiplu, însoțit de un adjectiv sau de o altă parte de vorbire cu valoare adjectivală, procedăm astfel:

Exemplu: Alina și Valentin sunt frați.

Exemplu: Lăcrămioara și ghiocelul sunt albe.

Exemplu: Jacheta și mănușile sunt mici.

Exemplu: Ceaiul și prăjiturile sunt proaspete.

# data[].attributes.attachment_link.description
Predicatul este partea principală de propoziție care indică acțiunea făcută de către subiect. Astfel, însuși sensul unei propoziții și existența ei depind de predicat, drept pentru care analiza unei propoziții începe mereu cu identificarea acestuia. Această parte de propoziție indică fie o acțiune, fie o trăsătură, fie o stare a subiectului.

# data[].attributes.body
Vizionati filmul urmator :

# data[].attributes.body
Raspundeti la urmatoarele cerinte:

# data[].attributes.attachment_link.provider_name
Wordwall - Create better lessons quicker

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
1) Din ce este alcătuit un predicat nominal? a) un substantiv +un adjectiv b) un verb+ un adverb c) un verb copulativ+ nume predicativ d) un pronume+ un substantiv 2) Este predicat verbal exprimat prin verb la diateza pasivă (în care verbul „a fi" este doar auxiliar). a) Teseractul este a cincea dimensiune existențială. b) Intrebarea cheie a fost pusă de doamna Care. c) Călătoria pe planeta Uriel a fost relaxantă. d) Rana este cea prin care pătrunde Lumina. 3) Verbul „a fi" este copulativ în exemplul: a) Acum sunt doi ani de la prima ecranizare a cărții. b) Era să greșească direcția de teserectare. c) Copiii au fost pe planeta Kamazotz. d) Mesajul cărţii: dragostea este cea mai puternică armă. 4) Singurul exemplu în care pronumele reflexiv nu este marca diatezei reflexive este: a) Mă miră că dragostea poate învinge frica. b) Tu, cititorule, te gândești la problema libertății umane. c) Meg se teserase în spaţiu, cautându-şi tatăl. d) Se presupune că d-l Murry a greşit direcţia de teserare. 5) În contextul "Calvin s-ar fi așteptat să fie și el anunțat că va călători in spațiu.", predicatele sunt, în ordine: a) verbal, verbal, verbal b) verbal, nominal, nominal c) verbal, nominal, verbal d) verbal, verbal, nominal 6) Numele predicative din enunțurile "Meg este contra nedreptății", "Bucla este din timp", "Rezultatul este contrar așteptărilor" sunt în cazurile: a) G, Ac., G b) G, Ac., D c) D, Ac., D d) G, Ac., Ac. 7) Există un predicat exprimat prin adverb predicativ în enunțul: a) Pe Camazotz IC controla oamenii și gândurile lor. b) A fost, poate, cel mai fericit dintre noi. c) Bineînţeles că doamna Cine vorbea numai în citate. d) Mintea lui Charles Wallace este controlată de IC. 8) Verbul "a fi" este predicativ în enunțul: a) Calvin a fost acolo, pe planeta Kamazotz. b) Ea a fost pedepsită de directorul școlii. c) Călătoria în spaţiu şi timp a fost interesantă. d) Meg a fost deschisă comunicării. 9) În enunțul "Charles Wallace era inteligent, inocent şi optimist. " există: a) un predicat nominal şi un predicat verbal; b) două predicate nominale; c) un predicat nominal cu nume predicativ multiplu. d) un predicat verbal 10) Verbul a fi din enunțul "Era să aterizeze pe altă planetă." .- este: a) predicativ, impersonal b) copulativ, impersonal c) predicativ, personal d) copulativ, personal 11) Predicatul din enunțul "Copiii tronc!!! pe pajiştea inflorită a Planetei Uriel. "este exprimat prin a) interjecție predicativă b) adverb c) verb predicativ d) nu există predicat 12) Predicatul din enunțul "In univers se poartă un război între întuneric și lumină." este o construcţie verbală: a) activă b) pasivă c) reflexivă

# data[].attributes.attachment_link.description
1) Din ce este alcătuit un predicat nominal? a) un substantiv +un adjectiv b) un verb+ un adverb c) un verb copulativ+ nume predicativ d) un pronume+ un substantiv 2) Este predicat verbal exprimat prin verb la diateza pasivă (în care verbul „a fi" este doar auxiliar).