# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Українські діти нерідко перевіряють на собі жахливі тренди із соцмережі TikTok. Що можуть зробити батьки, щоб убезпечити дітей? У День захисту дітей IT-спеціаліст радить прості та дієві кроки онлайн-безпеки.

Батьки хапаються за голову і терміново видаляють застосунок TikTok із гаджетів дітей. Але в епоху цифрових технологій місія батьків - аж ніяк не забороняти джерела потенційної небезпеки, адже із часом їх з'явиться ще більше. Місія №1 - навчити дітей і підлітків безпечного поводження в інтернеті. Статистика каже, що лише 14% батьків знають, чим їхні чада зайняті у всесвітній павутині. Звідси ще один тренд: чверть батьків в Україні перевіряють гаджети дітей. Але, знову-таки, цей метод не дає жодних гарантій, що ваші син чи донька не нагуглять щось заборонене чи не стануть глядачами небезпечної групи в соцмережі.

IT-спеціаліст "Освіторії" Богдан Грицеляк розповідає, як убезпечити перебування дитини у віртуальному світі, та ділиться корисними застосунками, які стануть важливим інструментом розумного контролю. Важливо: перед установленням застосунків ви маєте все обговорити з дитиною, щоб вона і надалі залишалася вашим другом і не боялася задушливої опіки, як дівчинка із серіалу "Чорне дзеркало" (епізод "Архангел").

У гаджетах Apple (iPhone, iPad) є вбудована функція в параметрах під назвою "Екранний час". Цей інструмент дає змогу отримувати щотижневі звіти про використання гаджета, встановлювати ліміти на використання програм та відвертого контенту.

В інших гаджетах на базі Android ці функції виконує Google Family Link (про нього ми поговоримо нижче), Kroha, Screen Time.

Важливий нюанс: під час увімкнення потрібного інструмента гаджет запитає: "Це ваш пристрій чи дитини?" Якщо гаджет належить дитині - майте на увазі, що треба буде створити "дитячий" обліковий запис, який відрізнятиметься від вашого (акаунт налаштовуєте в Аpple ID чи в PlayMarket).

Для дітей молодшого віку будуть помічні так звані програми-трекери. Серед наявних - KidControl, Kids Tracker.

Після встановлення програма дозволить створення геозон "Дім" чи "Школа", і ви щоразу будете отримувати сповіщення на свій гаджет після прибуття дитини до місця призначення.

Безкоштовно можна налаштувати історію переміщень за сьогодні та вчора, а також можливість виявляти місце перебування дитини із вимкненим GPS. Якщо на телефоні дитини сяде батарея, програма надішле вам повідомлення.

Для старших дітей налаштуйте обліковий запис у Google в розділі "Карти й обліковий запис Google дитини". Там є чимало корисних опцій. Наприклад, якщо ваша дитина віком до 13 років і ви керуєте її обліковим записом у Family Link, то ваше чадо аж ніяк не зможе за допомогою Google-карт показувати своє місцеперебування в реальному часі будь-кому сторонньому - ані друзям, ані новим знайомим із соцмереж. Цю інформацію бачитимуть тільки батьки.

У гаджетах Apple (iPhone, iPad) є вбудована функція в параметрах - "Екранний час". Ви можете обрати налаштування до дрібниць за цим посиланням.

Щоб налаштувати "Батьківський контроль" на пристроях Android, зробіть наступні кроки.

Відкриваєте додаток Play Маркет Google Play на пристрої, на якому збираєтесь встановити батьківський контроль. Клікніть на значок "Меню", потім на "Налаштування" та нарешті на "Батьківський контроль" (БК). Увімкніть БК та створіть пін-код. Без його знання ніхто не зможе змінити налаштування в БК. Готово! Тепер вам залишається обрати тип контенту, який хочете відфільтрувати - наприклад, "Додатки та ігри". Там же виставляєте обмеження: для перегляду, завантаження застосунків і онлайн-покупок.

1. Домовтесь із дитиною, що вона буде використовувати єдиний браузер та єдиний сайт для пошуку. Це має бути ваше спільне правило, яке необхідне для налаштування "родинного режиму" - Family Link. Про правила налаштування розкажемо на прикладі браузера Chrome.

2. Після відкриття додатка Family Link ви маєте обрати профіль дитини. Потім знайдіть вкладку "Налаштуваня", а в ній - "Керувати налаштуваннями" і далі - "Фільтри в Google Chrome".

3. Тепер ви можете налаштувати доступ до сайтів для дитини. Варто обрати параметр "Блокувати сайти для дорослих" - він хоч і недосконало, але вправно блокує сайти з контентом сексуального та насильницького характеру.

4. Не обмежуйтесь загальними налаштуваннями й витратіть трохи часу, щоб заблокувати певні "некорисні" для вашої дитини сайти в ручному режимі. Для цього оберіть "Керувати сайтами" та введіть назву сайту, доступ до якого потенційно шкідливий для сина чи доньки.

5. Переймаєтесь безпекою свого ще зовсім малюка в інтернеті? Тоді можна на певний час скористатися найрадикальнішим варіантом: обрати опцію в меню "Дозволити лише певні сайти". Відтепер дитина зможе відвідувати в інтернеті тільки ті ресурси, які ви введете вручну.

Порада від Google Chrome: на сторінці families.google.com виберіть профіль своєї дитини та керуйте ним в її інтересах.

Батьки бідкаються: "Моя дитина цілісінький день проводить у гаджеті". Ви в змозі вплинути на це, не відбираючи сам гаджет, а пояснивши малечі "правила гри".

Отож, ми знову повертаємося до налаштувань гаджета вашої дитини, де нам потрібно обрати функцію "Екранний час". У гаджетах Apple (iPhone, iPad) є вбудована функція в параметрах - "Екранний час". В інших гаджетах на базі Android ви маєте відкрити Google Family Link та знайти відповідний розділ. Або також зайти в "Налаштування" та обрати опцію "Використання приладу". Тут ви зможете обрати, скільки годин на день ваші діти зможуть використовувати гаджет: хочете - три години, а хочете - чотири чи одна.

Також щотижня ви будете отримувати звіт про використання гаджета дитиною та зможете встановити ліміт на використання тих чи тих програм, якщо вам потрібно обмежити час "просиджування" чада в TikTok чи Instagram.

Перерва. Встановлюється проміжок часу, протягом якого дитина може користуватися пристроєм без перерви. Є можливість виставлення годин у межах кожного дня тижня. Під час перерви будуть доступні виклики та тільки дозволені програми.

Ліміти програм. Можна обрати програму для заборони чи категорію програм (наприклад, ігри, спілкування) або сайтів. Після вибору встановлюється час дозволеного використання того чи того в межах днів тижня.

Ліміти спілкування. Це дозвіл на спілкування через мобільний зв'язок у межах екранного часу та перерви.

Завжди дозволено. Це перелік програм, які будуть доступні під час перерви (час, коли дитина не може в повному обсязі користуватися пристроєм).

Контент та приватність. Мова про дозвіл або заборону на встановлення та видалення програм, обмеження контенту. Щодо приватності - йдеться про використання служб геолокації, поширення місця розташування.

Функціонал iOS дещо простіший для використання налаштувань безпеки. Гаджети Android "вміють" усе те саме, але вам потрібно буде встановлювати додаткові програми для регулювання доступів до додатків та всього іншого. Найпоширеніші та з хорошим рейтингом - Google Family Link, Kroha, Screen Time.

Користуйтеся "Сімейним доступом"
Сімейний доступ можна використовувати як для системи iOS, так і для Android. Це дуже корисна штука, яка дозволить усім членам родини спільно користуватися застосунками, купувати щось в інтернеті, створювати спільні медіатеки з фільмами, документами, музикою, електронними книгами. Користувачів до "сімейного доступу" додаватиме адміністратор - мама чи тато, наприклад. Доступ для всієї сім'ї дасть змогу зекономити кошти та зручно керувати підписками.

# data[].attributes.attachment_link.authors[].name
Олена Юрченко

# data[].attributes.attachment_link.title
Без небезпечних флешмобів в ТікТок: контролюємо безпеку дітей онлайн

# data[].attributes.attachment_link.description
Українські діти нерідко перевіряють на собі жахливі тренди із соцмережі TikTok. Що можуть зробити батьки, щоб убезпечити дітей? У День захисту дітей IT-спеціаліст радить прості та дієві кроки онлайн-безпеки. Батьки хапаються за голову і терміново видаляють застосунок TikTok із гаджетів дітей.

# data[].attributes.attachment_link.title
Online сексуальне насильство над дітьми (кібер грумінг)

# data[].attributes.attachment_link.authors[].name
Телеканал ПЛЮСПЛЮС

# data[].attributes.attachment_link.title
Корисні підказки. Стоп, застуда!

# data[].attributes.headline
Відповідальне батьківство

# data[].attributes.subject
Відповідальне батьківство

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Батьки та діти: як стати хорошими батьками

Батьків не обирають, так само як і дітей. Але як стати хорошими батьками? З яких причин відносини з дітьми складаються не так, як хотілося б. Чому часто не вистачає часу на заняття, спілкування та ігри з дітьми. Чи відбувається це з причин завантаженості домашніми клопотами, чи мама і тато ставлять кар'єру на перше місце. Може навпаки, Ви занадто уважні і весь час не відходьте від маляти, намагаючись виростити генія і стати найвідданішим другом. А якщо у Вас ще немає достатніх знань у цій складній практиці? Адже потрібно віднайти золоту середину. Батьки і діти, питання відносин та навчання завжди були затребуваними питаннями, відповіді на які все частіше шукають в книгах та в пошуковій мережі. На допомогу Вам прийшов сайт Childdevelop і розділ - Батьківство.

Інформація та поради про обов'язки батьків від сайту Розвиток дітей

Розібратися в дуже складному світі непростих взаємин зі своїми дітьми, а також отримати корисні поради батькам допоможе сайт Розвиток дитини. Тут можна знайти відповіді на питання, якими задаються мама чи тато, стикаючись з проблемами дитячого харчування, навчання, власного стану, психології відносин з дітьми. Інформація про обов'язки батьків також знаходиться на сайті.

У розділі сайту Статті для батьків можна ознайомитися з основами закладання щасливої та міцної родини зі здоровими та радісними дітьми. У статті - Батьки успішних та щасливих дітей виділені десять найголовніших якостей батьків успішного дитини. Діти і батьки можуть разом почитати її і підкреслити багато цікавого і корисного для себе.

Якщо Ви перевантажені постійними справами і у Вас катастрофічно не вистачає часу, щоб брати участь в житті дітей, слід навчитися правильно планувати свій день. Прочитавши статтю - Тайм-менеджемент для батьків і дітей можна дізнатися, як правильно організувати та розпланувати свій час, а головне - навчити таким якостям дітей. Вже з дитинства дитина не зіткнеться з проблемою неправильного режиму дня. Діти та їх батьки зможуть правильно розподіляти вільний час, не обмежуючи один одного у спілкуванні.

Діти і батьки - стосунки

Примхи дитини нерідко приводять обох батьків до критичної позначки спокою. За умови постійних життєвих труднощів стає важко завжди тримати себе в руках і не вихлюпувати свій гнів. На сайті childdevelop.com.ua представлені статті, які містять в собі психологічні вправи для запобігання непотрібних і порожніх сварок, а також допоможуть зберегти нервову систему. Хороші батьки завжди знайдуть для себе багато навчальної та цікавої інформації.

Щоб стати хорошими батьками, необхідно вчитися. Для вирішення поставленого завдання варто запастися великим обсягом корисної інформації по вихованню. Щоб дитина стала успішною і для себе, і для оточуючих, мамі та татові належить багато в чому розібратися. І тепер діти і батьки відносини складуться найкращим чином!

# data[].attributes.attachment_link.keywords[]
діти і батьки

# data[].attributes.attachment_link.keywords[]
батьки і діти

# data[].attributes.attachment_link.keywords[]
поради батькам

# data[].attributes.attachment_link.keywords[]
статті для батьків

# data[].attributes.attachment_link.keywords[]
як стати хорошими батьками

# data[].attributes.attachment_link.title
Діти і батьки | Статті як стати хорошими батьками - Розвиток дитини

# data[].attributes.attachment_link.description
Діти і батьки, питання стосунків та навчання зібрані в статтях. Інформація про обов'язки батьків і як стати хорошими батьками на сайті Розвиток дитини

# data[].attributes.headline
Статті про навчання 

# data[].attributes.subject
Статті про навчання 

# data[].attributes.attachment_link.keywords[]
навчання для дітей

# data[].attributes.attachment_link.keywords[]
навчання дитини

# data[].attributes.attachment_link.keywords[]
як навчити дитину думати

# data[].attributes.attachment_link.keywords[]
розвиток та навчання дитини

# data[].attributes.attachment_link.keywords[]
статті про навчання дитини

# data[].attributes.attachment_link.title
Навчання дитини - статті та інформація про навчання дітей - Розвиток дитини

# data[].attributes.attachment_link.description
Найважливіші, актуальні та затребувані статті про навчання дитини: інформація про навчання, цікаві історії, факти, цінна інформація про розвиток і виховання.

# data[].attributes.headline
Основні життєві цілі сучасних батьків

# data[].attributes.subject
Основні життєві цілі сучасних батьків

# data[].attributes.attachment_link.provider_name
Розвиток дитини

# data[].attributes.attachment_link.title
Основні життєві цілі для сучасних батьків

# data[].attributes.attachment_link.description
У наш час, коли ставити цілі - це модно, батьки теж не залишаються осторонь. Вони визначають життєві цілі і прагнуть їх досягти. Якщо ці цілі реалістичні, процес їх досягнення не завершується розчаруванням. Після народження дитини життя батьків круто змінюється: тепер вони змушені думати не стільки про себе, скільки про дитину.

# data[].attributes.headline
Мотивація дитини: головне

# data[].attributes.subject
Мотивація дитини: головне

# data[].attributes.attachment_link.provider_name
Розвиток дитини

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Формування внутрішньої, а не матеріальної мотивації більш важливе для досягнення успіху в житті

Двоє близнюків, Сашко і Поліна, учили уроки в одній кімнаті. При цьому Сашко щось невдоволено бурмотів собі під ніс, а Поліна наспівувала пісеньку. Сашко виглядав сердито, а Поліна - радісно. Вивчивши уроки, Сашко відразу ж утік на вулицю, а Поліна залишилася у своїй кімнаті, щоб почитати книгу.

Діти займалися одним і тим же, але ставилися до своєї роботи по-різному. Дивно, чи не так?

Спробуймо з'ясувати, що мотивує вашу дитину і що саме для розвитку мотивації в дітей можуть зробити батьки.
Зовнішня і внутрішня мотивація
Повернімося до ситуації з дітьми. Мама завжди говорила Поліні, що та повинна добре вчитися, аби у майбутньому стати дослідницею, і дівчинка докладала до цього зусиль. Сашко ж мріяв стати футболістом і ненавидів уроки. Усе, чого він прагнув, - якомога швидше виконати домашнє завдання й побігти до друзів грати у футбол.

Мотивація - це те, що змушує людину діяти певним чином або повторювати ті чи інші моделі поведінки. Мотивація може бути зовнішньою і внутрішньою.

Внутрішня мотивація - це внутрішнє прагнення особи до досягнення цілей. Внутрішня мотивація може стати запорукою успіху в кар'єрі, взаєминах або просто переживання приємних емоцій (наприклад, радості або спокою). Люди, які за своєю природою мотивовані, постійно прагнуть розвитку, шукають нові шляхи самовдосконалення. Внутрішньо вмотивованій дитині (у щойно розглянутому випадку - Поліні) не потрібно розповідати, що робити, як поводитися, аби досягти мети.

Але якщо дитина не мотивована (наприклад, як Сашко), вона потребує постійних нагадувань і зовнішньої мотивації для виконання роботи. Зовнішня мотивація викликана зовнішніми чинниками. Ними можуть бути, скажімо, гроші, влада чи слава. Для дитини зовнішньою мотивацією виступають дозвіл переглянути телевізор, обіцянка купити морозиво, іграшку тощо.

Як мотивувати дитину? Досить просто бути обізнаним щодо її вподобань й антипатій. На основі цього ви зможете краще її мотивувати.

Зовнішня мотивація стане в нагоді, щоб змусити дитину діяти у бажаний для вас спосіб. Але саме внутрішня мотивація допомагає їй досягати успіху в житті, створювати здорові взаємини і ставати кращою. Зовнішні мотиватори роблять людину залежною. Коли зникає винагорода, людина припиняє демонструвати певну поведінку. Як же змусити дитину робити щось без заохочень?
Прості способи мотивувати дитину
Як дізнатися, що мотивує дитину? Досить просто: потрібно зрозуміти її як особистість. Сприймайте дитину як людину зі тими чи іншими пристрастями, смаками та уподобаннями. Дізнайтеся, які сфери або предмети її цікавлять.

Коли людині щось подобається, вона намагається це отримати, докладаючи певних зусиль. Те ж саме відбувається і з вашою дитиною. Знаючи, чого вона хоче, ви розумітимете, як її мотивувати.

Отже, що ж мотивує дитину?

мета;

подолання труднощів, змагання;

нові навички;

вказівки;

заохочення;

підтримка.

Не плутайте заохочення з підкупом. Ви можете запропонувати дитині морозиво або шоколад в обмін на бажану дію; позбавити її певних привілеїв, якщо вона відмовляється щось робити. Утім, перш ніж починати діяти, поставте собі декілька запитань:

чи спрацює метод, який я планую використати?

як довго я зможу використовувати зовнішню мотивацію відносно дитини?

що станеться, коли припинити мотивувати дитину?

Зовнішня мотивація згодом зникає. Тому вам потрібно зосередитися на розвитку в дитини внутрішньої мотивації. Далі розгляньмо, як цього можна досягти.
1. Встановлюйте цілі
Найпростіший спосіб мотивувати дитину - визначати перед нею цілі. Цілі дають дитині перспективу й напрям, які спрощують виконання завдання. Цілі можуть бути простими: вчасно лягати спати, аби вранці не спізнитися в школу, вчасно вчити уроки, щоб мати час погратися тощо. Цілі можуть бути й довгостроковими, здатними привести дитину до успіху в кар'єрі або взаєминах (така стратегія особливо ефективна для підлітків). Пам'ятайте, що жодна мета не є кінцевою. Її варто розглядати як черговий крок до більш високого рівня.
2. Плануйте
Коли людина знає напрям руху та дій, це означає, що вона має план. Останній полегшує досягнення мети. Планування мотивує вашу дитину досягати поставлених цілей, оскільки дає напрям руху і забезпечує управління діями на кожному етапі досягнення мети. Допоможіть дитині спланувати досягнення цікавої для неї мети, ураховуючи всі кроки й деталі цього процесу.
3. Заохочуйте
Заохочення - напевно, найпоширеніший спосіб мотивації. Для дитини в ролі заохочення можна використовувати щось просте: наприклад, дозволити їй дивитися телевізор, придбати морозиво або іграшку. Але, як ми зауважували раніше, не варто перетворювати заохочення на підкуп: заохочення рано чи пізно зникне, а з ним і бажана поведінка дитини. Заохочення спрацьовує в окремих ситуаціях, але воно не допоможе при формуванні характеру й життєвих цінностей.

Досить значущим заохоченням може бути додатковий час, що його дитина проведе з батьками (наприклад, сімейна прогулянка у вихідний день). Іноді задоволення від виконання чогось приємного саме по собі може виступити в ролі заохочення. Після виконання роботи запитайте дитину, як вона почувається. Так ви дасте їй зрозуміти, що винагорода не завжди має бути матеріальною.

Наприклад, опановуючи їзду на велосипеді, дитина, відчуваючи азарт, намагатиметься приділяти цьому більше часу. Усвідомлення, що це заняття їй добре вдається, саме по собі є для неї найліпшою винагородою.
4. Пояснюйте
Бесідуючи з дитиною, важливо пояснювати їй, чому розумно чинити саме так, а не інакше. Діти допитливі й хочуть отримати відповіді на всі питання.

Наприклад, коли дитина запитує, навіщо їй прибирати у своїй кімнаті, поясніть, що завдяки цьому її кімната виглядатиме чистою й охайною і її друзі захочуть прийти до неї в гості погратися.

Іноді може знадобитися більш докладне пояснення, аби дитина усвідомила важливість тих чи інших дій. Якщо ваш підліток скаржиться, що йому набридло прибирати кімнату, скажіть: "Добре, зараз відпочинь, а потім можеш продовжити прибирання". Так ви виявите свою увагу до потреб дитини і водночас підкреслите важливість прибирання.
5. Надихайте
Незалежно від того, що ви розповідаєте дитині, вона помічатиме, як чините саме ви. Подавайте дитині позитивний приклад, надихаючи її на гідні вчинки. Логіка проста: якщо ви прагнете, щоб дитина добре поводилася, добре вчилася в школі, була відповідальною, позитивною, поважала інших людей, покажіть їй на власному прикладі, як це зробити.

Пояснюючи дитині, як важливо бути відповідальною й чесною, скажіть, що саме ви маєте на увазі під цими словами, а також продемонструйте позитивний приклад. Якщо ви хочете, щоб дитина була ввічливою, не забувайте й самі говорити "дякую" й "будь ласка", навіть якщо дитини немає поруч.
6. Підбадьорюйте
Вашій дитині годі геть в усьому бути успішною. Невдачі можуть її демотивувати. Ваша підтримка допоможе їй виявляти наполегливість при досягненні її цілей, незважаючи на труднощі. Підтримка - це одна із форм позитивного підкріплення, адже вона бере до уваги старання дитини.

Підбадьорюючи дитину, говоріть про конкретні речі. Не заохочуйте її робити те, у чому вона вже має успіхи. Мотивуйте її зробити ще раз те, у чому вона раніше зазнала невдачі. У результаті дитина зрозуміє, що ви в неї вірите. Для неї це стане достатньою мотивацією, щоб спробувати ще раз.
7. Цінуйте
Цінуйте зусилля, котрі дитина докладає для досягнення мети. Дитина заслуговує на те, щоб ви схвально поплескали її по спині, і при цьому не має великого значення те, що саме вона виконала: домашнє завдання, допомогла вам накрити на стіл або вчасно зібралася в школу. Показуйте дитині, що ви цінуєте її зусилля, оскільки це мотивуватиме її й далі демонструвати гарну поведінку.
8. Перетворюйте завдання на змагання
Змагаючись, ми інстинктивно намагаємося перемогти. Це може мотивувати нас до нових досягнень.

Один зі способів мотивувати дітей - перетворити завдання на змагання. Наприклад, скажіть дітям: "Хто перший усе з'їсть - той першим зможе пограти в гру". Це мотивує їх швидше пообідати.
9. Давайте вибір і пояснюйте наслідки
Ще один спосіб мотивувати дитину - допомогти їй відчути контроль над тим, що вона робить, надавши вибір. Наприклад, запропонуйте дитині обрати одяг для школи з двох варіантів. Дитині не дозволяється обирати, іти в школу чи ні, але вона може обрати, у чому піти. Подібно до цього можна створювати в дітей ілюзію вибору, надаючи два гарні варіанти. Діти більш схильні робити те, що вони обрали самостійно, а не те, чого від них очікують батьки. Тому наявність вибору мотивує їх.
10. Не будьте нав'язливими
Мотивація - це добре. Але нав'язливість у цьому процесі демотивує дитину й може викликати в неї опір, у результаті чого вона просто відмовиться робити те, що ви від неї хочете.
11. Допоможіть дитині набути нові навички
Отримавши нову іграшку, дитина відразу хоче нею погратися. Подібно до цього вона прагне випробувати будь-яку отриману навичку. Мотивуйте дитину краще вчитися в школі, навчаючи її правильних навичок і надаючи правильні інструменти.
12. Допоможіть дитині прийняти її недоліки
Недоліки має кожен. Але вони не повинні визначати те, чи досягнете ви успіху в житті. Учіть дитину приймати її недоліки. Наприклад, вона може бути невисокого зросту й не підходити для гри в баскетбол. Порадьте їй спробувати футбол або плавання. Допомагайте дитині знайти способи мати користь із її недоліків.
13. Створіть безпечне середовище
Один із найпростіших способів демотивувати дитину - це оцінювати її. Коли ви оцінюєте дії дитини, визначаючи, добре чи погано вона чинить, та буде побоюватися пробувати щось нове. Коли ж припинити оцінювати дитину, вона розпочне долучатися до нових занять.
14. Іноді допомагає погляд із широкої перспективи
"Навіщо мені математика?", "Я ненавиджу фізкультуру!", "Я ненавиджу іспити!". Діти часто вимовляють такі фрази, тому що вони зосереджені на теперішньому моменті, не беручи до уваги широку перспективу. Математика може здатися дитині марним заняттям, але вивчення її в школі здатне закласти основу для опанування багатьох корисних професій, здатних зацікавити її в майбутньому. Якщо дитина не любить школу, вона все одно зрозуміє переваги навчання, коли ви розповісте, які перспективи їй дасть освіта.

Нарешті, іноді найкращий спосіб мотивувати дитину - це знайти у її заняттях щось веселе.
Заняття та ігри, які мотивують дитину
Дітям не потрібні мотиваційні промови. Вони потребують занять, які пробудять у них внутрішню мотивацію. Ось деякі з таких занять.
1. Вікторина
Там, де є змагання, є і мотивація. Кращий спосіб повторити з дитиною те, що вона вивчила, - ставити їй запитання, хвалити її, якщо вона відповіла правильно. Це можна зробити в ігровій формі. Цінуйте зусилля, які дитина докладає для того, щоб виграти у вікторині, а не сам результат, особливо, якщо у вікторині бере участь декілька дітей. Суть цього заняття в тому, щоб мотивувати дітей вчитися, а не соромити їх за неправильну відповідь.
2. "Іграшкові перегони"
У цю гру можуть грати двоє й більше дітей. Вам буде потрібно кілька фігурок тварин (слонів, тигрів тощо). Розкресліть папір у вигляді траси для перегонів (на 15-20 ходів). Помістіть фігурки тварин на початок доріжки.

Дитина може переміщати фігурку щоразу, коли демонструє бажану поведінку: виконує домашнє завдання, сама прибирає іграшки, вигулює собаку, допомагає вам удома тощо. Дитина, яка першою завершила перегони, отримує винагороду.
3. "20 запитань"
Це цікавий спосіб ознайомити дитину з іменами й діяльністю відомих учених, політиків, письменників та акторів. Дитина повинна уявити, що бере інтерв'ю у знаменитої персони, а також придумати запитання для цієї розмови. Гра не тільки мотивуватиме дитину домагатися більшого, а й допомагатиме їй використовувати ідеї, апробовані відомими людьми, для вирішення власних життєвих проблем.
4. "Полювання на скарби"
У цю гру можна грати з дитиною протягом тижня або навіть місяця. Кожного дня, коли дитина виконує роботу по господарству, ви даєте їй одну підказку. До кінця тижня підказки приведуть її до нагороди, яку вона заробляє кожного дня своєю працею. Якщо дитина не виконує визначену роботу, гра починається спочатку.

Цю гру можна використовувати і щодо оцінок, які дитина отримує в школі. Наприклад, за оцінку 12 вона здобуває складну підказку, за 11 і 10 - просту, а за оцінки нижче 10 не отримує жодних підказок.
5. "Виходь!"
У цю гру добре грати в класі перед перервою. Дітям ставлять три запитання за матеріалом, який вони вивчали на уроці. Ті, хто правильно відповість на три запитання, можуть вийти з класу раніше за інших. Щоб зіграти в цю гру, діти повинні стати в чергу. Ті, хто неправильно відповів на питання, стають у кінець черги й починають гру спочатку.

Це чудовий спосіб утримувати увагу дітей під час уроків.

Використовувати матеріальну мотивацію для дітей найлегше. Але вона не допомагає їм формувати внутрішню мотивацію, яка необхідна для досягнення успіху в житті. Тому уникайте частих заохочень. Дайте зрозуміти дитині, що позитивні емоції або час, проведений у родинному колі або з друзями, приховують не менше задоволення.

Розвиток дитини
16.01.2019

# data[].attributes.attachment_link.keywords[]
дев’ятнадцять

# data[].attributes.attachment_link.title
Дев'ятнадцять цікавих способів мотивувати вашу дитину

# data[].attributes.attachment_link.description
Формування внутрішньої, а не матеріальної мотивації більш важливе для досягнення успіху в житті Двоє близнюків, Сашко і Поліна, учили уроки в одній кімнаті. При цьому Сашко щось невдоволено бурмотів собі під ніс, а Поліна наспівувала пісеньку. Сашко виглядав сердито, а Поліна - радісно.

# data[].attributes.headline
Кожному дорослому

# data[].attributes.subject
Кожному дорослому

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Нейрофізіолог та співзасновник освітньої платформи Beehiveor Віктор Комаренко розповів про особливості розвитку мозку підлітків. "Освіторія" пропонує стислий конспект виступу науковця на конференції "Підлітки. Інструкція до дії", організованій "Освітнім експериментом".

Наші знання зберігаються саме в синапсах. Протягом дитинства формується максимальна кількість таких зв'язків. А в підлітковому віці (12-14 років) починається процес обрізки "зайвих" синапсів. Кожен нервовий контакт є дуже енергозатратною структурою для мозку, тож він прибирає ті з них, які рідко використовуються. Упродовж решти життя ми щосекунди втрачаємо близько 30 тисяч синапсів. Щоб запобігти цьому, треба створювати якомога більше нових синапсів.

Щоб урівноважити потреби й особливості підлітків, варто застосовувати project-based learning. Проектне навчання включає соціальну складову, тому старшокласники, маючи базові знання, поринають у вирішення творчих завдань, спільну роботу в групі. Саме тоді задіюється ендогенна увага, яка не вимагає надмірних витрат ресурсів з боку головного мозку і дає змогу бути зосередженим упродовж тривалого часу.

1. Уміння планувати і виконувати заплановане: у мозку підлітків іде боротьба двох структур - лобної кори і зон-спокусників (центру задоволення, центру страху), і частіше перемагають останні.

2. Сили волі - за це відповідає лобна кора. У підлітків вона працює неефективно, але активність цієї частини мозку з віком зростає.

3. Стабільної роботи головного мозку: 15-20 років - найактивніший період переформатування кори головного мозку, тому стабільність і раціональність - це не про підлітків.

# data[].attributes.attachment_link.authors[].name
Катерина Кисельова

# data[].attributes.attachment_link.title
Як долати лінь, тренувати увагу та чому так важливо помилятися - журнал | "Освіторія"

# data[].attributes.attachment_link.description
Нейрофізіолог та співзасновник освітньої платформи Beehiveor Віктор Комаренко розповів про особливості розвитку мозку підлітків. "Освіторія" пропонує стислий конспект виступу науковця на конференції "Підлітки. Інструкція до дії", організованій "Освітнім експериментом". Наші знання зберігаються саме в синапсах. Протягом дитинства формується максимальна кількість таких зв'язків. А в підлітковому віці (12-14 років) починається процес обрізки "зайвих" синапсів.

# data[].attributes.headline
Чи правильно ми виховуємо

# data[].attributes.subject
Чи правильно ми виховуємо

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
За роки своєї професійної діяльності я спостерігаю у дітей страшну тенденцію до зниження соціальної, емоційної та академічної активності, а також різке збільшення кількості ненавченості, гіперактивності та інших психологічних порушень.

Сучасні діти приходять до школи, будучи емоційно недоступними для навчання, і в нашому сучасному способі життя є багато факторів, які сприяють цьому. Як ми знаємо, мозок пластичний і податливий. Завдяки навколишньому середовищу ми можемо зробити мозок "сильнішим" або "слабкішим". Я впевнена, що, незважаючи на всі наші найкращі спонукання, ми, на жаль, направляємо розвиток наших дітей в невірному напрямку.
І ось чому:
Використання технологій (телевізор, планшет, смартфон) як безкоштовного бебісіттера (насправді, не такого вже й безкоштовного). Розплата буде не за горами. Ми розплачуємося нервовою системою наших дітей, їх увагою і їх здатністю відкладати задоволення на пізніше, на десерт. У порівнянні з віртуальною реальністю, повсякденне життя нудне. Коли діти приходять на урок, вони стикаються зі звичайними голосами людей та адекватною візуальною стимуляцією, на противагу розповсюдженим графічним вибухам і спеціальним ефектам, які вони звикли бачити на екранах. Після постійного знаходження в віртуальній реальності, обробка інформації на уроці стає все більш складним завданням для наших дітей, тому що їх мозок звикає до високих рівнів стимуляції, які забезпечують відеоігри. Нездатність обробляти більш низькі рівні стимуляції погіршує готовність дітей вирішувати академічні завдання. Технології також емоційно віддаляють наших дітей від їх сім`ї. Доступність батьківських емоцій є важливим живильним компонентом для мозку дитини. На жаль, ми свідомо позбавляємо наших дітей цих емоцій.

2. Діти отримують все, що вони хочуть, і коли вони хочуть

"Я голодний!" - "Зараз я куплю тобі щось перекусити". "Я хочу пити!" - "Ось автомат з напоями". "Мені нудно!" - "Пограй з моїм телефоном!" Здатність відкладати задоволення є одним з ключових факторів для майбутнього успіху. У всіх нас найкращі наміри - зробити наших дітей щасливими, але, на жаль, ми робимо їх щасливими тільки в даний момент, але нещасними в довгостроковій перспективі. Уміння відкласти задоволення означає здатність функціонувати в умовах стресу. Наші діти поступово стають все менш підготовленими до боротьби навіть з незначними стресовими ситуаціями, які в кінцевому підсумку стають величезними перешкодами для їх успіху в житті.
Нездатність відкласти задоволення часто проявляється на уроках, в торгових центрах, ресторанах і магазинах іграшок в той момент, коли дитина чує "Ні", тому що батьки привчили мозок своєї дитини негайно отримувати те, що він хоче.
Ось що я чую від батьків постійно: "Мій син не любить овочі". "Вона не любить рано лягати спати". "Він не любить снідати". "Вона не любить іграшки, але вона відмінно поводиться зі своїм IPad". "Він не хоче одягатися сама"." Вона лінується їсти сама". Відколи це діти почали вказувати батькам, як їх виховувати? Якщо все їм дозволити, то все, що вони будуть робити, це їсти макарони з сиром і тістечка з кремом, дивитися телевізор, грати на планшетах і лягати спати о 12 годині ночі. Яку користь ми їм приносимо, даючи їм те, що вони ХОЧУТЬ, якщо ми знаємо, що це ДО ДОБРА не приведе? Без правильного харчування і здорового нічного сну наші діти прийдуть у школу роздратовані, неспокійні і неуважні. Крім того, ми доносимо до них неправильну думку. Вони дізнаються, що вони можуть робити те, що вони хочуть, і не робити те, що вони не хочуть. Поняття "потрібно робити" відсутнє. На жаль, для того, щоб досягти своїх цілей в житті, ми повинні робити те, що необхідно, і це не завжди те, що нам подобається робити. Наприклад, якщо дитина хоче бути відмінником, вона повинна старанно вчитися. Якщо вона хоче бути успішним футболістом, вона повинна тренуватися щодня. Наші діти прекрасно знають, чого вони хочуть, але їм дуже важко робити те, що необхідно для досягнення цієї мети. Результат - нездійсненні цілі і розчарування.

4. Нескінченне веселощі

Ми створили штучний світ для наших дітей. Там немає нудних моментів. Коли дитина затихає, ми біжимо, щоб розважити її знову, тому що в іншому випадку ми вважаємо, що не виконуємо наш обов'язок по вихованню дітей. Ми живемо в двох різних світах: у них є свій світ "веселощів", а у нас свій світ "роботи". Чому діти більше не допомагають нам на кухні або з пранням білизни? Чому вони не збирають і не приводять до ладу свої іграшки? Це монотонна робота, яка тренує мозок, розвиває працездатність і вміння функціонувати під час періодів "нудьги" - ті ж самі "м'язи" потрібні, в кінцевому рахунку, для навчання в школі. Коли діти приходять у школу і їм необхідно щось записувати, вони кажуть: "Я не можу. Це занадто важко. І занадто нудно ". Чому? Тому що нескінченні веселощі не розвивавають навиків працездатності: їх розвиває праця.

5. Обмежена соціальна взаємодія

Ми всі зайняті, тому ми даємо нашим дітям гаджети, щоб вони теж були "зайняті". Раніше діти грали на вулиці, де в безсистемному природному середовищі вони розвивали свої соціальні навички. На жаль, технологія замінила час прогулянок у дворі. Крім того, технологія зробила і батьків менш доступними для соціальної взаємодії з дітьми. Очевидно, що наші діти все більше і більше відстають ... адже цифровий "бебісіттер" не пристосований допомагати дітям розвивати соціальну комунікацію, яка потрібна для подальшого успіху в житті!

Мозок, як і м'язи, навчається і тренується. Якщо ви хочете, щоб ваша дитина їздила на велосипеді, ви вчите її навичкам їзди на велосипеді. Якщо ви хочете, щоб ваша дитина могла чекати, ви повинні навчити її терпінню. Якщо ви хочете, щоб ваша дитина не мала проблем з спілкуванням, ви повинні навчити її соціальним навичкам. Аналогічна схема використовується і для набування інших навичок. Немає ніякої різниці!

Ви можете змінити життя вашої дитини шляхом тренування її мозку так, що ваша дитина буде успішна в соціальній, емоційній та академічній діяльності.
Ось мої поради спеціаліста:
1. Обмежте доступ до технологій і відновіть емоційний зв'язок з вашими дітьми

Здивуйте їх квітами, поділіться посмішкою, защекочіть їх, залиште милу записку в їх рюкзаку або під подушкою, здивуєте їх, забравши на обід зі школи, танцюйте разом, плазуйте разом, бийтеся подушками;

Проводьте сімейні обіди, грайте вечорами в настільні ігри (подивіться список моїх улюблених настільних ігор в попередньому пості), катайтеся на велосипеді, гуляйте на свіжому повітрі з ліхтариком ввечері.

2. Тренуйте здатність відкладати задоволення

Дайте їм можливість почекати! Поясніть дитині, що нудьга - це нормально, під час нудьги часто народжуються найкреативніші ідеї.

Поступово збільшуйте час очікування між "я хочу" і "я отримую";

Уникайте використання гаджетів в автомобілях і ресторанах - замість цього навчіть їх чекати, розмовляючи і граючи;

Обмежте кількість постійних перекусів.

3. Не бійтеся встановлювати рамки. Дітям необхідні обмеження, щоб рости щасливими і здоровими !!

Складіть розклад для прийому їжі, сну, часу для гаджетів;

Подумайте про те, що ДОБРЕ для них, а не про те, чого вони ХОЧУТЬ / НЕ ХОЧУТЬ. Пізніше вони скажуть вам за це спасибі. Виховання дітей - це важка робота. Ви повинні бути креативними, щоб змусити їх робити те, що для них добре, тому що більшу частину часу це буде повною протилежністю тому, чого вони хочуть;

Діти повинні снідати і їсти поживну їжу. Їм потрібно проводити час на відкритому повітрі і лягати спати в певний час, щоб прийти в школу готовими до навчання!

Перетворіть те, що вони не люблять / не хочуть робити в задоволення, в емоційно-стимулюючу гру.

4. Навчіть свою дитину виконувати монотонну роботу з ранніх років, оскільки вона є основою для майбутньої "працездатності"

Складати білизну, прибирати іграшки, вішати одяг, розпаковувати продукти, накривати на стіл, готувати обід, мити посуд, заправляти ліжко;

Будьте креативні. Додайте елемент гри, щоб викликати у мозку асоціації з чимось позитивним.

5. Прививайте соціальні навички

Навчайте їх робити щось по черзі, ділитися, вміти програвати / вигравати, йти на компроміси, хвалити інших, говорити "будь ласка" і "спасибі".

Опираючись на мій багаторічний досвід роботи ерготерапевта, я можу сказати, що діти змінюються, коли їх батьки змінюють свою точку зору на виховання дітей. Допоможіть дітям домогтися успіху в житті! Нехай їх мозок почне навчатися і тренуватися якомога раніше!

Залиште свій коментар

коментарів

# data[].attributes.attachment_link.title
Чому наші діти нудьгують в школі, легко розчаровуються і не мають справжніх друзів? | ОТОЖ

# data[].attributes.attachment_link.description
Я - канадський ерготерапевт (occupational therapist) з 10-річним стажем роботи з дітьми, батьками і вчителями. За роки своєї професійної діяльності я спостерігаю у дітей страшну тенденцію до зниження соціальної, емоційної та академічної активності, а також різке збільшення кількості ненавченості, гіперактивності та інших психологічних порушень. Сучасні діти приходять до школи, будучи емоційно недоступними для навчання, і ...

# data[].attributes.headline
Думка відомого спеціаліста про виховання

# data[].attributes.subject
Думка відомого спеціаліста про виховання

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Канадський вчений і багатодітний батько Блейр Кінг зробив для себе відкриття, про яке вирішив поділитися з іншими батькам.
"Я - батько трьох дітей. Моєму синові 8 років, двом донькам - 7 і 4 роки. Моя дружина вже 15 років працює вчителем молодших класів.

За ці роки я вислухав незлічену кількість вчительських історій. Це змусило мене усвідомити деякі речі. Цим я хотів би поділитися з іншими батьками.

Ми завдаємо величезної шкоди нашим дітям. Ми виховуємо покоління людей, які не зможуть досягти успіху в сучасному світі. Ми вчимо їх бути егоцентричними і здаватися, часто навіть не спробувавши щось зробити.

У цій статті я хочу розповісти вам про уроки, які я отримав, поспілкувавшись з великою кількістю вчителів.

Ви не найкращі друзі своєї дитини, ви - її батьки.

Ваше завдання: прищеплювати хороші моделі поведінки і стежити за дотриманням правил. Багато батьків думають, що вони в першу чергу кращі друзі дитини, а вже потім батьки.

Це помилка. Найкращий друг - це людина, яка підтримує вас в хороших і поганих ситуаціях, але друг не може закликати вас до відповідальності за свої дії або до дисципліни. Як раз для цього у нас є батьки.

Усвідомлена безпорадність дітей - це ваша вина.

Є один очевидний недолік, який наше покоління батьків прищепило своїм дітям - це усвідомлена безпорадність.

Суть проблеми в тому, що діти знають, що якщо сказати: "Я не можу це зробити", їх батько (мати) закінчить завдання замість них. Таким чином, ми виховуємо дітей, які опускають руки після першої ж спроби, або навіть не пробують щось зробити самостійно.

Поразка - це частина дорослішання. Діти повинні навчитися зазнавати невдачі, а потім збиратися, приводити себе в порядок і пробувати знову.

Вони повинні знати, як дотримуватися інструкцій, але вони також повинні знати, що робити, якщо немає інструкцій, а існує тільки поставлене завдання.

Покажіть своїм дітям, що потрібно зробити (або дайте їм інструкції), а потім відступіть і дозвольте їм спробувати себе. Звичайно, вони будуть робити це гірше, ніж ви, але це частина дорослішання. Дайте їм шанс вдосконалюватися, інакше вони ніколи нічому не навчаться.

Найбільше вчителів засмучує дитина, яка навіть не намагається виконати завдання. Але вони бачать таке кожен день, тому що занадто багато батьків виконують всі важкі завдання замість своїх дітей. В результаті їх діти не можуть, не готові, або просто не хочуть самостійно вирішувати проблеми.

Батьки, ви повинні відстоювати своїх дітей, але також повинні підтримувати вчителів своєї дитини.

Багато батьків вважають, що повинні захищати своїх дітей. Це абсолютно вірно. Але пам'ятайте, що ви також повинні підтримувати вчителя. Підтримувати вчителів означає слухати їх і враховувати те, що вони говорять про вашу дитину, тому що, вірите чи ні, ваша дитина може вести себе по-різному у вашій присутності та в навчальному закладі.

Багато батьків також, здається, забувають той факт, що викладачі є професіоналами. Ми всі ходили в школу, але це не означає, що ми фахівці в галузі викладання. Коли ви сперечаєтеся з учителем у присутності своєї дитини, ви говорите дитині, що вчитель не авторитет.

Коли вчитель щось вам розповідає, не запитуйте дитину чи це правда. Вам може здатися, що ви залучаєте чадо в дискусію, але насправді ви ставите під сумнів слова вчителя.

Подивіться на це з боку педагога. Ви, по суті, сказали, що не вірите в те, що сказав учитель, поки це не підтвердить ваша дитина.

Шановні батьки, вчитель не може виховувати вашу дитину!

Багато батьків плекають ілюзію, що вчителі в школі можуть навчити їх дітей усього необхідного для дорослого життя. Але саме ми, батьки, відповідальні за правильне виховання людей. Це не функція шкіл.

Багато батьків кажуть: "Нехай вчитель навчить мою дитину". Ну, давайте полічимо. Вчитель вашої дитини проводить з нею приблизно 7 годин в день, 5 днів на тиждень, приблизно 30 тижнів на рік. Цього часу мало, щоб навчити її правилам поведінки й ще подати навчальну програму!

Саме батьки повинні показувати приклад і викладати своїм дітям важливі життєві уроки. Вчителі можуть доповнювати вас, але саме вас будуть наслідувати ваші діти. Станьте добрим прикладом для наслідування!"

А що ви думаєте на цей рахунок?
За матеріалами
Залиште свій коментар

коментарів

# data[].attributes.attachment_link.title
Батьки! Вам потрібно припинити звинувачувати у всьому вчителів! | Тутка

# data[].attributes.attachment_link.description
Канадський вчений і багатодітний батько Блейр Кінг зробив для себе відкриття, про яке вирішив поділитися з іншими батькам. "Я - батько трьох дітей. Моєму синові 8 років, двом донькам - 7 і 4 роки. Моя дружина вже 15 років працює вчителем молодших класів. За ці роки я вислухав незлічену кількість вчительських історій.

# data[].attributes.headline
Що робити, якщо дитина неорганізована 

# data[].attributes.subject
Що робити, якщо дитина неорганізована 

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Як професійний психотерапевт, який працював з батьками та дітьми більше ніж 10 років, я напевне чула все, що стосується дитячої поведінки, дитячого розвитку. Однак була одна загальна проблема, яка привернула мою увагу як лікаря - це занепокоєння багатьох батьків, ЧОМУ їхні діти неорганізовані.
Як тільки батьки заходять з дітьми до мого кабінету, я чую постійні: "Зніми куртку. Повісь її на вішалку. Відсунь взуття. Іди у вбиральню. Помий руки. Злий воду в унітазі". За хвилину ті самі батьки безсильно зітхають: "Мій син забуває свій ланч вдома, забуває розклад та домашні завдання. Він постійно губить шкільні підручники, шапки, пляшки з водою. Він забуває зробити домашні завдання".
Підписуйтесь на сторінку ТУТКА в INSTAGRAM
І уявіть собі подив батьків, коли я прошу їх перестати бути GPS-навігатором для своїх дітей, якщо вони хочуть покращити їхні організаційні навички.

Чому?

Нагадування батьків слугують зовнішніми керуючими чинниками, які ведуть дитину по житті кожного дня. Отак "опікаючи" дитя, батьки забирають власну відповідальність дітей та не дозволяють розвиватися їхнім власним організаційним здібностям. Ці "напоумлення" відключають мозок дитини - вона вже очікує лише на вказівки, тим більше в такому випадку не варто старатися пригадувати самому про ті чи інші речі.

В реальному житті не може існувати зовнішнього навігатора, який би допомагав дитині стати організованою. Кожен вчитель має щонайменше ще 25 дітей у класі, він не може скеровувати вашу дитину протягом дня. На жаль, без постійного зовнішнього скерування дитина губиться в собі, адже вона не призвичаїлася та не навчилася діяти на свій розсуд.

Батьки часто кажуть: "Ми їй нагадуємо, тому що вона - неорганізована".

Моя відповідь проста: "Якщо ви впродовж останніх 5 років нагадували своїй дитині помити руки, зливати воду в туалеті, а вона так і не пам'ятає цих речей, напевне ваш підхід не працює".

Дитина є неорганізованою за своєю натурою і батьки мусять навчитися контролювати цю власну слабинку стати вічним "поводирем" для дитини та робити постійні повчання. Незалежно від підгрунтя, організаційні здібності можна розвивати, їх можна засвоїти, проте не шляхом нагадувань! Нагадування перешкоджають організаторським навичкам, адже діти стають залежними від них та не вміють працювати своєю головою.

Припиніть бути навігаторами для своїх дітей!

Запустіть мозок своєї дитини, використовуючи наступні організаційні методи:

Навчіть дитину користуватися календарем. Це дуже корисне заняття, котре допоможе малюку стати самодостатнім та коли настане відповідний час, він сам зуміє самостійно використати організаційні задатки.

Створіть домашні списки обов'язків, таких як ранкові, складання портфеля, післяобідні, справи по господарству, вечірні. Вони активізують дитячу пам'ять - вона вчиться виконувати справи за певним порядком.

Застосуйте методику нагороди своєї дитини за ті чи інші успішно виконані справи зі списку. Позитивні заохочення ("спіймати" дитину тоді, коли вона робить щось добре та вручити їй нагороду чи медаль) є значно ефективнішим, ніж акцентувати увагу на тому, коли дитина робить щось погане чи "негативне".

Допоможіть упорядкувати організаторські здібності, наприклад, папки по виконанню шкільної роботи або виконаної шкільної праці. Зробіть їх веселими - дозвольте дітям вибрати кольори та улюблені стилі.

Залучіть дітей до діяльності, котра розвиває організаторські здібності - наприклад, купити продукти за списком, відсортувати білизну у пральні, приготувати страву за рецептом і так далі.

Дозвольте дітям помилитися - вони мусять зіткнутися зі своєю дезорганізованістю та навчитися на власних помилках. Не приносіть до школи щоденник чи обід, який дитина постійно забуває.

Допоможіть дитині стати навігатором для себе! Це стане для неї безцінним уроком, що дуже згодиться в житті - адже вона росте, а відповідальності збільшуються! Ви здивуєтесь, наскільки ваша дитина здатна до навчання та запам'ятовування, якщо ви, використовуючи правильні методи, навчите її бути організованою.

Переклад Тутка за матеріалами

# data[].attributes.attachment_link.title
Якщо діти неорганізовані: причини та шляхи вирішення проблеми * Тутка

# data[].attributes.attachment_link.description
Як професійний психотерапевт, який працював з батьками та дітьми більше ніж 10 років, я напевне чула все, що стосується дитячої поведінки, дитячого розвитку. Однак була одна загальна проблема, яка привернула мою увагу як лікаря - це занепокоєння багатьох батьків, ЧОМУ їхні діти неорганізовані. Як тільки батьки заходять з дітьми до мого кабінету, я чую постійні: ...