# data[].attributes.headline
תגובה- אפרת לביא

# data[].attributes.subject
תגובה- אפרת לביא

# data[].attributes.body
לי ברור שבשימוש בסרטונים אף על פי שהוא מאוד תורם ללמידת התנ"ך יותר פוגע מאשר עוזר.
הרטון גורם לילדים לדמיין כך את הדמויות ומשאיר אצלם רושם שגוי בד"כ. אני חושבת שאפשר ללמד בעזרת הצגות (אפרשר לשתף אותן בהצגות ואז הן מאוד קשובות) או באמצעי המחשה שונים. ההתרגלות ללמוד דרך סרטונים מכבה לפעמים את המאמץ המחשבתי וותן לתלמידים את החומר בכפית.
זאת דעתי האישית...

# data[].attributes.headline
תגובה- שירה נחשון

# data[].attributes.subject
תגובה- שירה נחשון

# data[].attributes.body
הי, אני גם מלמדת תנ"ך ומבינה את הקושי שיש בקשב. המילים לעיתים קשות לתלמידים והם מתקשים להשאר מרוכזים בכל השיעור. מצד שני אני מאמינה שלא כדאי להשתמש בסרטונים. קודם כל מכיוון שהילדים רגילים כל היום לראות דברים במסכים ולכן כדאי לתת להם לדמיין את הדברים.
הסרטון בעצם מקבע את הלעיתים הדמות באמת נשארת בראש של התלמיד כאותה הדמות בסרט.
אני חושבת שהצגות ומשחקים הם דרך הרבה יותר טובה וראויה לגוון ולרענן את שיעורי תנ"ך. המון הצלחה!

# data[].attributes.headline
תגובה- רחלי תשובה

# data[].attributes.subject
תגובה- רחלי תשובה

# data[].attributes.body
הי אמונה,
העלת דילמה קשה, אני חושבת שבשיעורי תנך ראוי לתת לילדים לדמיין את הסיפורים מבלי להכניס להם תבניות בראש על הדמויות ו על מהלך הסיפור.
ישנם עוד דרכים שיוכלו לגרום לכיתתך להיות בריכוז כגון: דפי עבודה דיגיטאלים, קהוט, כיתה הפוכה ועוד...
בהצלחה

# data[].attributes.headline
תגובה- נעמה מדר

# data[].attributes.subject
תגובה- נעמה מדר

# data[].attributes.body
אני לא מלמדת מקצועות קודש.
אבל למדתי מאבא שלי שלימד לימודי קודש בכיתות ז-ח בבית ספר מסורתי משהו נחמד:
הוא היה מלמד את התלמידים את החומר ובסוף השיעור הוא עושה להם חידון khoot (מקווה שאת מכירה) שהכין מראש עם שאלות על החומר.
זה עובד וזה כיף לתלמידים והם מחכים לזה כל השיעור וגם זה מגוון את צורת הלמידה ואפילו יוצר מצב של שותפות בלימוד במקום סרטון שזה לתת את הכל בכפית.
בהצלחה!

# data[].attributes.headline
תגובה-בת חן פור

# data[].attributes.subject
תגובה-בת חן פור

# data[].attributes.body
וואו בהחלט דילמה.
אני דווקא חושבת שלהציג לתלמידים סרטון בדור של היום, בייחוד שיש לכל אחד פלא ליידו..זה די מלהיב ומעניין, והופך את השיעור לפחות בנאלי ורגיל...כמובן שלא כל שיעור להציג סירטון..אחר כך זה יהפוך למשהו שגרתי.

אך מצד שני, אפשר לספר לתלמידים את הסיפור ולתת לפרי דמיונם להמחיש זאת.
אני זוכרת שלי הייתה מורה לתנ"ך שסיפרה בצורה די מעניינת ומסקרנת את החומר. ממש חכינו לשיעורים שלה...היא הייתה מעבירה את השיעור בצורה מרתקת..ובאמת הצלחתי לדמיין את הדמויות ואת הסיפור הנלמד.
בהצלחה ענקית!!

# data[].attributes.headline
תגובה- סיגל וייס

# data[].attributes.subject
תגובה- סיגל וייס

# data[].attributes.body
ואו. איזו שאלה.
מצד אחד הרצון הגדול הזה לעורר את התלמידים, ליצור סקרנות ועניין וקשב בשיעור. ומצד שני החשיבות של לימוד תורה בצורה תורנית ועמוקה ולא להכניס כל מיני שטויות לראש.
אני נוטה לצד השני. צריך לנסות ולחשוב איך אפשר להפוך את שיעורי התורה למעניינים אבל בלי סרטונים שיכניסו טעויות יסוד לראש ודווקא אצל ילדים קטנים. (כמובן שאם מידי פעם את מוצאת סרטון שהוא מחובר לקודש ולה', אז לכי על זה...אבל לצערנו הרבה סרטונים לא..)
אז איך אפשר לעניין בכל זאת? אולי חידות ותשצבים וכאלה בסיכום השיעור? אולי הצגה שהתלמידים ואת עושים ביחד? (אני מלמדת תיכון אז זה עולם אחר לגמרי אבל מנסה לחשוב...)

בהצלחה גדולה בשליחות החשובה של לימוד תנך בצורה הבריאה והנכונה שלה.

# data[].attributes.headline
תגובה- איילת שטיינר

# data[].attributes.subject
תגובה- איילת שטיינר

# data[].attributes.body
צהריים טובים אמונה. אתחיל בלשתף שגם אני מלמדת תנך בכיתות ג (אמנם ממלכתי שזה הבדל משמעותי) אך אני לגמרי מבינה את מה שכתבת בנוגע לכך שהסרטון אכן לא תמיד מתאר את הדמויות ואת הסיטואציות כפי שהן מצוינות בתנך. עם זאת, לדעתי זוהי דרך נהדרת להעברת שיעור בצורה מעניינת וגורמת פעמים רבות לתלמידים להתרכז. אני לא בטוחה מאיפה הסרטונים שלך אך כאשר הדילמה עלתה אצלי מצאתי פתרון מקסים. באתר 929 יש סרטונים קצרצרים ומצויירים בצורה מקסימה. סרטונים אלו לרוב נצמדים לטקסט התנכי ולתיאור הדמויות בצורה מכבדת. בנוסף, בכדי להמחיש לתלמידים את ההבדלים שבין הסרטונים לסיפורי התורה הראתי להם קטע מתוך נסיך מצרים ובמקביל קראנו את הפסוקים המתארים את סיפור יציאת מצריים וראינו את ההבדלים בין הסרטון לתנך.. אצלי זה המחיש לתלמידים בצורה יפה את זה שפעמים רבות הסרטונים לא מייצגים את הסיפורים בצורה מדוייקת.

בכל מקרה, אהבתי מאוד את צורת החשיבה שלך. הצלחה רבה!

# data[].attributes.headline
תגובה שרה פרידברג

# data[].attributes.subject
תגובה שרה פרידברג

# data[].attributes.body
אמונה ימהממת!!! איזה כיף לשמוע שעושה חיל. לא יודעת אם את זוכרת אבל היה לנו שיעור על זה עם הרב רובין שאמר שזה ממש אסור מכל וכל להגשים סיפורי תנ"ך. המקום של הדמיון אצל הילד הוא הרבה יותר חזק מאשר לראות את זה בסרט וזה עוול לעשות את זה. כמו שלכאורה כשקוראים ספר טוב הוא הרבה יותר טוב מהסרט שעושים עליו. לאחר השיעור שלו זרקתי מהבית את כל הספרים שמצוייר בהם דמויות מהתנ"ך. ושמתי לב שלמשל בפרשה מספרת לי באמת מצוייר את הדמויות רק מאחור בלי פנים. השנה אני בבי"ס חילוני אז כן מראה סרטים אבל כשלימדתי פעם בדתי והראיתי סרטון על 10 המכות המורה שלהם מאד כעס עלי. בקיצור בדתי לדעתי אל תראי סרטים שמגשימים את התנ"ך. עדיף שתמצאי דברים אחרים או סרטונים עקיפים... ולא להיות בלחץ להיות מעניינת כי אם מלמדת מהלב ומה שאת מלמדת מעניין אותך אז גם יעניין את התלמידים. סיפור בתחילת שיעור גם כובש ישר את התלמידים..

בהצלחה רבה!!!!

# data[].attributes.headline
תגובה אמונה רובין

# data[].attributes.subject
תגובה אמונה רובין

# data[].attributes.body
הי אמונה.משאיר את הסיפורים דווקא
העלית דילמה מעניינת מאוד...
קודם כל אני רוצה להתייחס להורים- אני חושבת שאם יש לך גב מהמנהלת ובדקת וסיננת אין שום סיבה שלא תראי את הסרטון. אפשר להבין הורים שזה מפריע להם אבל בגלל אמא אחת לוותר על זה, נראלי קצת מוגזם.
לגבי העניין התורני. זו שאלה לא פשוטה. אני חושבת שצריך להיות מדוייקים מאוד מאוד עם סרטונים בנושאים האלה...יש משהו בדמיון שחזק יותר בעיני בתנך, משאיר את הסיפורים יותר גדולים ואמיתיים, וכל תלמיד יכול לדמיין בראשו סיפור קצת אחר.צריך להיזהר לא להשתעבד לסרטונים ובכך לחסום את הדמיון..
בהצלחה

# data[].attributes.headline
תגובה - חני ליבוביץ

# data[].attributes.subject
תגובה - חני ליבוביץ

# data[].attributes.body
היי אמונה
פעם ראשונה שאני שומעת על הקרנת סרטונים בשיעורי תנ"ך. נשמע מעניין וכיף שזה גורם לריכוז ושיתוף פעולה. יש משהו גם בזה שהסרטונים יכולים לעזור לתלמידים לאהוב את המקצוע ולזכור את החומר. אהבתי את זה שאת מציגה לתלמידות, נראה לי שזה נותן יותר מקום לדמיון של שלהן לעבוד ולא מקבע להן שום דבר בראש, כמה שהסרטים זה טוב יש בהם גם מין מחסום, אפילו שהילדים יודעים בראש שזה לא באמת יהושע עדיין מצטיירת דמות כלשהיא בראש. קשה לי להכריע מה עדיף אבל הייתי מתחשבת בבקשתה של האמא, והולכת עם הדילמה למנהלת שהיא תכריע מה יהיה, האם היא סומכת על שיקול דעתך או שעדיף להימנע מהקרנת הסרט. ככה יהיה לך גיבוי אם היא מאפשרת ואם לא ראיתי שהציעו פה מצגות שזה פיתרון טוב. בנוסף, בנביא יש הרבה סיפורים ולכן אפשר לתת לתלמידים ללמוד את החומר ולהציג, כל כמה ילדים מול הכיתה.
נתת לי נקודות למחשבה, תודה.
שיהיה בהצלחה!

# data[].attributes.headline
תגובה- טלאל כהן

# data[].attributes.subject
תגובה- טלאל כהן

# data[].attributes.body
שלום אמונה
יש לי 2 התייחסויות בנוגע לנושא הזה-
1. אני ממש בעד להוציא את הילדים מהמסכים לפחות כשהם בבית הספר. הדור הזה נמצא ככ הרבגה במסכים ואין צורך שגם אנחנו ניתן להם תוספת...
2. אני חושבת שלא ראוי להראות סרטונים על סיפורי התנך. כמו שאמרת, זה ממחיש את הדמויות ומשה רבינו קדוש הדורות יכול להיראות בצורה כזאת פשטנית וחבל שזה יוריד לילדים..

בהצלחה

# data[].attributes.headline
תגובה - יעל אקר

# data[].attributes.subject
תגובה - יעל אקר

# data[].attributes.body
שום וברכה, אמונה!
אכן הדילמה קיימת וצריך לבחון אותה על כל צדדיה.
לענ"ד יש כאן שני עניינים ראשית כל, בכל דבר שאנו עושים בחיים אנו יודעים שלא פחות חשוב מהמטרה חשובה הדרך. ז"א המטרה: ריכוז התלמידות וידיעת התנ"ך. הדרך: ראיית סרטים שברובם גם אם הינם כשרים מצד הצניעות החיצונית, והמל שהדמויות מדברות הוא מהתנ"ך עדיין, האווירה בסרטים הללו לרוב איננה של יראת שמיים וזה העיקר, המסר שמועבר.
דעתי, אפשר להמחיש את סיפורי התנ"ך באמצעות הצגות שאת עושה לתלמידות ובהמשך שהן תתחלקנה לקבוצות ויעשו את ההצגות בעצמן וכך החומר יוחדר בהן בצורה ערכית, מעניינת ומרשימה.
בהצלחה בעז"ה לכולנו!

# data[].attributes.headline
תגובה- רותם אסייג

# data[].attributes.subject
תגובה- רותם אסייג

# data[].attributes.body
קודם כל לדעתי ההורים הם לא אורים ותומים. תכבדי אץת דעתם אך את לא חייבת לקבל אותה. לגבי הסרטונים, אני מאמינה שאם תפתחי לפני התלמידים את הנושא ותסבירי להם שהסרטונים מציגים את הדברים בצורה מופשטת ושלפעמים התיאורים הם לא מדויקים, הם יוכלו להבין זאת. לדעתי באופן כללי זה פותח דיון על החיים והטכנולוגיה. זה מלמד שצריך לקחת את הטוב ולסנן את מה שלא מתאים.

# data[].attributes.headline
תגובה- אורנית מנחם

# data[].attributes.subject
תגובה- אורנית מנחם

# data[].attributes.body
שלום אמונה. מאוד מעניין לקרוא את הדילמה שלך... לא פשוט בכלל.
משתפת אותך שהתלבטתי אם לתלות את הדברים ברמה התורנית של בית הספר אבל מעצם כך שמותר להקרין סרטים בבית הספר אני מבינה שזה מתקבל על הדעת.
ידוע לי על  בית ספר תורני ששייך למשרד החינוך, שקבעו שיש להציב מקרן בכל כיתה, והצוות לא אהב את זה כלל- לכאורה תגובה מפתיעה, אבל לא לבי"ס תורני. למה? כי האמת שהתורה הקדושה מלמדת אותנו היא כלכך פנימית וכל כך עמוקה, ואם הדברים הופכים ל"מסך שמקרין", אנחנו מפספסים כמחנכים נקודה מהותית. כך לעניות דעתי.
הרי את פירוש רש"י אי אפשר להקרין אלא צריך לקרוא, וגם את שאר הפרשנים.
חשש נוסף שיש לחוש לו הוא שהרבה מוטיבים זרים לנו (והרבה פעמים מקורם בנצרות) "משתחלים" לתוך הסרטים.
הפסקת הקרנת הסרטים היא אכן דרך יותר "קשה", אבל זו דרך ארוכה שהיא קצרה (במקום הקצרה שהיא ארוכה).
כמובן הכל בהתאם ליכולת שלך להפוך סדרים בכיתה ועדיין ללמד רגיל.
ברכה והצלחה!

# data[].attributes.body
הי אמונה,
אני מסכימה עם הדעות שנכתבו פה, ובעיניי שווה יותר לתת לילדים את האפשרות לצלול בעצמם לתוך העומק של הסיפורים, גם בכיתות הנמוכות, ולא להשאר ברובד הוויזואלי החיצוני של הדברים.
הסיפורים מעוררים ומרתקים בפני עצמם, ולדעתי אחת מחובותינו כמחנכים היא להראות לדור המסכים שאפשר להתרגש, לשמוח, לחוות ולהשתייך גם בדרכים הישנות, ואפילו יותר.. בהצלחה !

# data[].attributes.headline
תגובה- תמר יואל

# data[].attributes.subject
תגובה- תמר יואל

# data[].attributes.body
היי, אני חושבת שאפשר להוריד את המינון של הסרטים, לא חייבים כל שיעור סרטון. וככה תוכלי לבחור את הסרטונים הבעייתיים פחות ואותם להביא. אני חושבת שיש איזו בעייתיות בכך שהתלמידות ילמדו רק בצורה זאת כי ככה הן מקבלות לפעמים מושגים לא נכונים ו"מדמיינות" את התנ"ך לפי מה שרואים בסרטים.. אני נתקלת השנה בדוגמאות לכך בלימוד ספר בראשית, בנות מביאות דוגמאות שהן ראו בסרטים והתפקיד שלי הוא לנסות להוציא להן מהראש את העובדות המוטעות שהן ראו שם, לא פשוט.. בהצלחה רבה!

# data[].attributes.headline
תגובה- אביגיל אחיטוב

# data[].attributes.subject
תגובה- אביגיל אחיטוב

# data[].attributes.body
אני מאוד מתחברת לדברי יעל.
אני חושבת שבעייתי להשתמש בסרטון המציג דמויות תנכיות- מה שמקטין את גודל האישים בתנ"ך שהם גדולי האומה.
גם אם השיעור יותר מעניין עם הסרטונים- זה לא שווה את הנזק העצום שקורה לילד וליחס שלו לקודש ולגדולי ישראל כשהוא רואה את הסרטונים הללו.
אני מציעה שתשלבי פעילויות חווייתיות אחרות של משחקים/ דיונים מעניינים/ אקטואליה וקטעי עיתונות הקשורים לנלמד.\
את יכולה גם לשלב סרטונים המתמקדים במסרים היוצאים מהחומר הנלמד- למשל סרטון על "מה אתם הייתם עושים" (המצלם מקרים אמיתיים של גמילות חסדים) לאחר לימוד על רבקה אמנו וכו'

# data[].attributes.headline
תגןבה- שרה תחיה

# data[].attributes.subject
תגןבה- שרה תחיה

# data[].attributes.body
שלום!
אני אישית פחות מתחברת לסרטונים בשיעור תנ"ך.
אני חושבת שיש חשיבות בשיעור תנך שילמד מתוך החומש.
אם לימוד "שיגרתי" פחות מתאים לך או ךכיתה אפשר מידי פעם לשלב משחק מסכם/ הצגה/ להנגיש את החומר במצגת או סרטון שאת הכנת וכד'

בהחלט יש בעיה בסרטונים על התנך שנמצאים ברשת..
אפשר אולי סרטון שהוא קשור לחומר אבל לא מדוייק למשל סרטון על אהבת חינם לאחר סיפור מגדל בבל.

# data[].attributes.headline
תגובה- יעל זיו

# data[].attributes.subject
תגובה- יעל זיו

# data[].attributes.body
שלום,
אני חושבת שבתנ"ך אנו ממש צריכות להיות זהירות. במיוחד בכיתות הנמוכות. בגיל קטן דברים נחקקים בראש ובלב והן נשארות עם הדמיון הזה לכל החיים. אני היום נפגשת בכיתה יא עם הבעייתיות של זה כשמישהי אומרת לי: "אני מדמיינת את דודו המלך.. חתיך.. גדול גיבור,," ועוד כל מיני תיאורים. בעיני אנו צריכות לנסות לתאר בשפה מעניינת ופחות להשתמש בסרטונים שמביאים את הדמויות כי אז אנו קצת 'מקטינים' לפעמים את ערך הדמויות.
אני בשיעורי תנך משתדלת להביא איזה מתודה הקשורה למסר, לתכונה בולטת בדמות, למידה שהייתי רוצה שנלמד מדמות כזו או אחרת ומתוך שאלה מעניינת שקשורה לחייהן מתחילה ללמד את הסיפור עצמו, או משלבת את המתודה במהלך השיעור. סיפורי התנ"ך הם אלו שמעניינים.. ולא תמיד חייב ליצמד למסכים.
באמת כמורות התפקיד שלנו הוא למצוא דרך נכונה ומעניינית מבלי כ"כ הרבה להשתמש במסכים שגם ככה הם סביבם הרבה שעות ביממה.
בהצלחה רבה!

# data[].attributes.headline
תגובה- הודיה אוחנה

# data[].attributes.subject
תגובה- הודיה אוחנה

# data[].attributes.body
שלום אמונה,
מה דעתך להביא סירטונים שהם 'ליד' החומר ולא על החומר ממש? לדוג'- אם את מלמדת נבואה על חורבן בית המקדש, תביאי סירטון על דגם בית שני או על ממצאי חורבן בירושלים. אם את מלמדת על ירמיהו- סרטון על נחל פרת וכיוצ"ב...

# data[].attributes.headline
תגובה -ג'ולי שיש 

# data[].attributes.subject
תגובה -ג'ולי שיש 

# data[].attributes.body
שלום אמונה,
אני בכלל לא נתקלתי ברמה הדתית כמו שלך , אני כן יכולה להבין את הדילמה שלך את יכולה להמשיך להשתמש בסרטונים אך לדעתי צריך להוסיף עוד פעילויות כמו הצגה או אילותר של הצגה , משחק מילים , תתני להם בכיתה לעשות עבודה חקר בקבוצות, משחק זיכרון , וגם אין מה לעשות אך התלמידים צריבים לקרוא ולכתוב לא לבטל את זה לגמרי.
בהצלחה

# data[].attributes.headline
תגובה- הדר גודאי

# data[].attributes.subject
תגובה- הדר גודאי

# data[].attributes.body
שלום אמונה,
אני גם מלמדת נביא בכיתות שציינת ומראה להם סרטונים, בייחוד בכיתות הבנים. אני מבינה את הדילמה שלך אבל הרמה הדתית של בית ספרנו שונה משלך ולכן אני פחות נתקלתי בכך. אני רואה חשיבות רבה בהבאת הסרטונים, במיוחד בגלל כל הסיבות שציינת. אני חושבת שבמקרה של בית ספרך הייתי משתדלת להמעיט בסרטונים ומכינה מצגות משלי, כדי להתאים את עצמי לרוח הבית ספרית ולהורים. כדאי לברר עם המנהלת אם זה מתאים להראות להם סרטונים ואם היא סומכת על שיקול הדעת שלך, בעיניי זה יראה על אכפתיות. בשיעורים שלי יש הרבה הפעלות תחשבי על תפזורות/ משחק הזכרון, סולמות ונחשים/ הצגות/ סדר האירועים ועוד.. כל דבר שיפעיל אותם ושהם יזכרו. בהצלחה!

# data[].attributes.headline
תגובה- הודיה דוד 

# data[].attributes.subject
תגובה- הודיה דוד 

# data[].attributes.body
שלום.
האמת שזאת שאלה טובה. אני לא נתקלתי אפעם בהתמודדות כזאת אבל יכולה להגיד שבתור תלמידה בכיתה ג' ד' השיעורים האהובים עלי היו בנביא ובתנ"ך ולא זכור לי שהמורה הייתה  משתמשת באיזה סירטונים להמחיש וכו'. את הכל היא סיפרה ותיארה ואת השאר נתנה לנו לדמיין. אני ממש זוכרת שאת הסיפורים דמיינתי לעצמי בלי משהו ויזואלי. לדעתי לדמיון יש מקום גדול פה במיוחד אצל ילדים. אנחנו בסירטונים רק מגבילים אותם ומצמצמים להם את הדמיון. בעיניי זה שאת ממחישה את השיעור באמצעות הצגה זה מעולה וזוהי הדרך. תחשבי איך את מפעילה אותם תוך כדי השיעור- אם זה בקריינות, או בתחפושות וכו'
שיהיה בהצלחה

# data[].attributes.body
שבוע טוב חברות!
אני מלמדת נביא בכיתות ג ו-ד בבית ספר תורני. במסגרת השיעורים אני מנסה להעביר את החומר בצורה מעניינת ומרשימה, ולכן עושה הצגות וגם משתמשת בסרטונים. היתרון בסרטון הוא שזה מעניין (במיוחד את דור המסכים), מרכז את הכיתה ומשאיר רושם משמעותי. הכיתה ביקשה שאביא דברים מעניינים וזה בהחלט עונה על כך. בנוסף, בדרך כלל בסיום הסרטון הכיתה קשובה ואפשר ללמד בצורה טובה. אך כאשר מדובר בתנ"ך העניין יכול להיות בעייתי, כי לפעמים הדמויות מצויירות בצורה לא מספיק תורנית ובעיני התלמידים הדמות תצטייר אצלם כך לתמיד, על אף שאני חוזרת ומזכירה שזה רק פרי דמיון והם לא נראים כך באמת. יש לציין שאני עוברת על הסרטונים וכמובן מסננת מה שנראה לי לא מתאים.
יום אחד התקשרה אליי אמא של אחת הבנות וסיפרה שהבת שלה סיפרה על סרטון שהיה נראה חילוני מדי, הסבירה את החשיבות וביקשה שלא אראה להן סרטונים כאלה יותר.כנראה הסינון שעשיתי לא היה מספק. קיבלתי את דבריה והרגשתי שהיא צודקת בסך הכל, וכמובן שלא הוספתי להראות סרטונים בסגנון הזה, אם כי לדעתי חלקם בסדר.
כשהגעתי ללמד נושא מסויים מאוד רציתי להראות להם דווקא סרטון, ומצאתי אחד תורני יותר שהמחיש בצורה טובה את הסיפור, ולאחר התייעצות עם המנהלת הראיתי אותו.
ובכן, השאלה שלי היא כזו: הייתי מאוד רוצה להשתמש בסרטונים, שיש להם יתרונות רבים כפי שציינתי ובייחוד בכיתתי (מעניינים, ממחישים היטב, גורמים לריכוז וללמידה טובה). מצד שני, לא פשוט בכלל למצוא סרטונים העונים על הדרישות התורניות הגבוהות. אני מבינה היטב את החשיבות שבהחדרת מסרים ראויים לתלמידים, אך האם עליי לוותר לחלוטין על הסרטונים? האם ישנו תחליף ראוי? האם עליי להתחשב עד הסוף בהורים (היה לי ברור שכן, אך בכל זאת, מה דעתכן)?