# data[].attributes.attachment_link.title
Vaba foto: kibuvits, talvel, talvistel, külm, külmutatud, jäävees, filiaali

# data[].attributes.attachment_link.description
kibuvits, talvel, talvistel, külm, külmutatud, jäävees, filiaali

# data[].attributes.attachment_link.description
Klikka pildile, et näha suuremalt: Tehniline: ISO2000, ava f/6,3, säriaeg 1/160″, käest

# data[].attributes.attachment_link.title
NÄÄRELEHINE KIBUVITS - Rosa pimpinellifolia

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Viimane aeg on koguda kibuvitsamarju. Õige aeg on marju kuivatada, kui marjad on erkoranžid-punased, mitte pehmeks läinud ega ussitanud. Kuiva ilmaga kogutakse koerkibuvitsa, longus kibuvitsa, kurdlehelise kibuvitsa jm liikide vilju. Korjates soovitan kasutada kindaid, sest okkad on teravad.

Väiksemad marjad kuivavad tervelt, suure kurdlehelise kibuvitsa (kasvab mere ääres) marjad tuleks enne kuivatamist pooleks lõigata. On kindlaks tehtud, et C-vitamiini säilimise seisukohalt on parim kuivatustemperatuur 80 kraadi ja aeg 6 tundi. Kuivatatud kibuvitsamari peab olema erkpunane ja mustade plekkideta, siis on selles säilinud C-vitamiin ja karotiinid. Mustades ja tumedates viljades seda pole. Ise kuivatame küll 60-70 kraadi juures, aga viljad on ilusad ja C-vitamiin normis. Praegu saab marju kuivatada ka toidukuivatis.

Minu jaoks pole kibuvits siiski C-vitamiini allikana kõige tähtsam. Õppides fütoteraapiat Vene meditsiini järgi, sai kibuvits mulle oluliseks just karotiinide ja mineraalide allikana. Karotiinid aitavad parandada ja tugevdada limaskesti. Karepa küla vanema põlvkonna naised kogusid rannast kurdlehelise kibuvitsa suuri marju ja tegid nendest lastele-lastelastele moosi, et kurgumandlipõletikku ravida.

Moosi tuleks tarvitada koos kohupiima vm rasvasema toiduga, sest karotiinid on rasvlahustuvad. Hea maitsega moos või siirup sobibki koogi, jäätise, kohupiima ja vahukoorega, ka martsipani ja taimsete maiustustega. Et keha üht ainet omastaks, on vaja ka teisi aineid. Kibuvitsamarja keemiline koostis on rikkalik: kaltsium, kaalium, kloor, magneesium, fosfor, naatrium, vask, tsink, väävel, räni, jood, alumiinium, nikkel, molübdeen, koobalt, liitium, kroom, seleen. Seemnetes on rasvõli (8-10 protsenti, sisaldab tokoferoole), need on ained, mida tavaliselt müüvad võrkturundusmüüjad ja ökopoed. Samas me ei tea, kust need pärit on ja kuidas valmistatud. Kibuvitsamarjas on need olemas loomulikul ja tasakaalustatud kujul. Lisaks karoteenid (B-rühm), flavonoidid, sahhariidid, eeterlik õli, pektiinid. Kibuvitsamari on väärtuslik toiduaine või toidulisa, kuidas keegi võtab. Kuivatamine pole ainus viis marju tarvitada. Tänapäeval on olemas head mahlapressid, aeglaste pööretega, nendega saab just kurdlehelise kibuvitsa marjadest valmistada imehead mahla ja püreed, mida võib sügavkülma panna või siirupiks, marmelaadiks või moosiks keeta. Ajal, mil mahlapresse polnud, lõigati õienupp marja küljest, lõigati mari pooleks ja puhastati seemnetest. Siis pesti ja keedeti moosiks. Eriti hea on see moos alõtša või ploomidega. Võib panna ka ebaküdoonia vm haput mahla, sidrunimahla ja sidrunhapet on kasutatud. Teen kurgusiirupit veel ingveri ja nelgiga. Nelk on põletikuvastase toimega ja sobib kurgupõletiku raviks ka teesegudes ja jookides.

Kui mahlapressi pole, võib õienupud otsast lõigata ja marjad keema panna. Keeta 2-3 tundi tasasel tulel ja siis natuke pressides läbi sõela kurnata, et viljaliha siirupisse saada. Seejärel uuesti keema lasta ja lisada haput ebaküdoonia-, sidrunimahla või sidrunhapet, samuti pektiiniga suhkrut. Lisan ka keemise ajal mõnikord nelki ja ingverit, lasen 10 minutit nõrgal kuumusel podiseda, siis võtan nelgi välja ja panen moosi purki. Selline siirup, marmelaad või moos - oleneb suhkru hulgast ja pektiinist - maitseb ka lastele ja on hea kurgu limaskesta ravija ja taastaja.

Kes magusat ei armasta, saab teha mahlapressiga püree. Kui pressimise ajal vett lisada, saab mahla. Et marjadest rohkem mehu kätte saada, on hea need enne sügavkülmutada, siis sulatada ja mahl või mehu välja pressida. Sealt edasi saab kibuvitsajäätist või toormoosi, viimast saab kasutada ka smuutides ja toidu valmistamiseks. Eriti head on kibuvitsajoogid inimesele, kes töötab häälega.

Korjamine algab meil Põhja-Eestis 20. augusti paiku. Kui kurdlehilise kibuvitsa marjad on oranžid, siis kogume kuivatamiseks, kui marjad on pehmemad, lähevad need sügavkülma, et hiljem mahlapressist läbi lasta. Mida hilisemaks läheb sügis, seda rohkem pehmemaid marju tuleb. Kurdlehise kibuvitsa marjad valmivad veel oktoobriski. Kui marjad on ududes ja hallades pehmemaks läinud, sobivad need ikka moosi ja siirupi jaoks. Korjates tuleb jälgida, et usse sees poleks. Kui mari on plekiline või täpiline, siis on ussid sees ja selline mari ei sobi. Väiksemad kibuvitsamarjad, koerkibuvits ja longus kibuvits saavad küpseks septembri keskel ja lõpul. Sel aastal on loodus hiline ja saab veel korjata. Päikese käes lagedas kohas kasvanud marjad on rikkumata ja puhtad, aga puude varjus, kus tuul ligi ei pääse, kipuvad ussitama. Sügisel hiljem valmivad kurdlehelise kibuvitsa marjad on puhtamad ja ussitanud marju pole.

Kuivatatud marjadest saab teed valmistada mitut moodi. Kes tahab C-vitamiini, pangu teromosesse 70kraadine vesi ja hoidku 6-7 tundi. Kui on soov saada karotiinirikkamat teed, võib terveid marju 30 minutit keeta ja jätta sama kauaks seisma. Kui marjad ära jahvatada või mikseris või kohviveskis purustada, saab tee valmis 5 minutiga: 1 tl kibuvitsamarjapuru valada üle kuuma veega, lasta 5 min seista ja ongi valmis. Sobib nii presskann kui ka sõelaga kann. Kui tunnen, et kurk hakkab valusaks jääma ja külmavärinad kimbutavad, teen segu kibuvitsamarjast koos nelgi ja ingveriga, valan kuuma veega üle, lisan mett ja joon.

Kibuvitsatee on hea igemepõletike korral, soodustab sapieritust ja parandab seedimist, suurendab maohappe hulka, on kasulik liigestele, eriti vanemas eas. Meie õppejõud Julia Koršikova, kes oli Moskvas arst, rääkis ikka vene daamidest, kes jõid kibuvitsateed, et neil oli imeline nooruslik kõnnak.

# data[].attributes.attachment_link.description
Viimane aeg on koguda kibuvitsamarju. Õige aeg on marju kuivatada, kui marjad on erkoranžid-punased, mitte pehmeks läinud ega ussitanud. Kuiva ilmaga kogutakse koerkibuvitsa, longus kibuvitsa, kurdlehelise kibuvitsa jm liikide vilju. Korjates soovitan kasutada kindaid, sest okkad on teravad. Väiksemad marjad kuivavad tervelt, suure kurdlehelise kibuvitsa (kasvab mere ääres) marjad tuleks enne kuivatamist pooleks lõigata.

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
ROOSIDE HAIGUSED

Sagedamini levinud seenhaigused on :
ROOSI-JAHUKASTE

Lehtedel, õievartel, õietupel, noortel võrsetel tekib valge jahune kirme. Nakatunud võrsete kasv seiskub. Haigestumist soodustab suur õhuniiskus, järsk temperatuuri muutus, valgusevaegus, seisev õhk. Oluline on ka roosisordi haiguskindlus.

Jahukastele on vastupidavamad läikivate ja nahkjate lehtedega sordid, samuti paksulehelised kurdlehise roosi sordid.

Keemiliseks tõrjeks võib soovitada fungitsiide TOPAS, PREVICUR.

ROOSI-TAHMLAIKSUS

Põõsal tekivad altpoolt alates lehtedele mustad ümmargused või kiirjad laigud. Lehed kolletuvad, kuivavad, varisevad. Haigestunud ja varisenud lehed koristada. Pritsimiseks sobivad preparaadid SCORE , EFFECTOR.

Mõnikord võib esineda :
ROOSI-ROOSTE

Varasuvel, kui õhuniiskus on suur ja öised temperatuurid madalad, võivad lehtede alumistele külgedele ilmuda punakaskollased eospadjandid, mis hiljem muutuvad mustaks. Lehed kolletuvad, varisevad. Haigus võib levida ka vartele. Haigestunud ja varisenud lehed koristada ja hävitada ning põõsaid pritsida sobiva fungitsiidiga.

ROOSI- VARRE-ehk KOOREPÕLETIK

Vanematel põõsastel alumisel osal moodustuvad algul punaka, hiljem tumepruunid laigud, mis suurenedes ümbritsevad kogu vart. Koor praguneb ja vars kuivab. Haigestunud võrsed välja lõigata. Pritsida varakevadel ja hilissügisel pärast tagasilõikusi.

ROOSIDE KAHJURID

Enamlevinud putukkahjurid:
ROOSI-LEHETÄI

Noortest võrsetest, õiepungadest, lehtedest imevad mahla rohekad või pruunikad tihedates kolooniates läikivad pikkade tundlatega putukad. Aastas võib olla kuni 10 põlvkonda.

Võrsete kasv pidurdub, lehed kipruvad, õienupud avanevad halvasti. Pritsimiseks sobivad kõik putukmürgid - FASTAC, DECIS jt

PUNANE KEDRIKLEST

Lehe alumisel poolel 0,3-0,5mm suurused kollakasrohelised või oranzikaspunased ämblikut meenutavad lestad ja õrn võrgend.

Kahjustatud lehed muutuvad marmorjaks, kolletuvad ja kuivavad. Võib anda 12-15 põlvkonda. Levikuks on soodsad palavad ja põuased ilmad.

Kõige sobivam tõrjevahend on kedriklestale mõeldud mürk VERTIMEC

ROOSIVAABLANE

Võrsete ladvad tumenevad ja kuivavad, kuna võrseis kaevandavad käike kuni 15 mm suurused ebaröövikud. Kahjustatud võrsed tagasi lõigata.

Pritsida mai algul FASTACI või DECISEGA.

HARILIK TARAMÄHKUR

Lehed võrsete tipul torujalt kokku keerdunud. Kokkumähitud lehes kuni 20 mm pikkused röövikud. Kahjustavad nii lehti kui õiepungi.

Pritsimiseks FASTAC, DECIS, ACTARA.

ROOSITIRT

Lehe alumisel küljel imevad taimemahla helerohelised tiivulised ~3mm pikkused taime puudutamisel kiirelt liikuvad putukad või valkjad väheliikuvad tiivutud vastsed.

Tõrjeks sobivad kõik putukmürgid.

AEDPÕRNIKAD

Roosi lehti ja kroonlehti närivad auklikuks 8-12 mm suurused rohekad või sinakad metalse läikega mardikad. Nende valkjad tõugud aga närivad roosi juuri.

Põrnikad tuleks ära korjata või pritsida DANADIMIGA.

Kuigi kahjurputukaid on erinevaid, ei ole nende kahjustused tavaliselt väga suured ning alati on aias tegutsemas ka neid, kellele kahjurid on toiduks.
http://www.rmk.ee/spetsialistile/taimed/roosid/rooside-levinumad-haigused-ja-kahjurid#

# data[].attributes.attachment_link.description
Sagedamini levinud seenhaigused on : ROOSI-JAHUKASTE Lehtedel, õievartel, õietupel, noortel võrsetel tekib valge jahune kirme. Nakatunud võrsete kasv seiskub. Haigestumist soodustab suur õhuniiskus, järsk temperatuuri muutus, valgusevaegus, seisev õhk. Oluline on ka roosisordi haiguskindlus. Jahukastele on vastupidavamad läikivate ja nahkjate lehtedega sordid, samuti paksulehelised kurdlehise roosi sordid.

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Kibuvitsamarjade suur C-vitamiini sisaldus on üldtuntud. See on küll liigiti ja piirkonniti erinev, kuid jääb vahemikku 1000-2000mg 100 grammi kohta, kuivatatud kibuvitsamarjades on C-vitamiini veelgi rohkem, veidi üle 5000mg 100 grammi kohta.

Võrdluseks sisaldavad astelpaju marjad C-vitamiini umb 400mg%, musta sõstra marjad umbes 300mg%, õunad umb 50mg%, ploomid umbes 10mg%.

Lisaks rohkele C-vitamiini sisaldusele on marjades rohkesti mineraalaineid (kaaliumi-, raua-, magneesiumi-, mangaani- ja fosforiühendeid), karotiini, flavonoide, eeterlikke õlisid, fütontsiide, parkaineid ja pektiini.

# data[].attributes.attachment_link.description
Kibuvitsamarjade suur C-vitamiini sisaldus on üldtuntud. See on küll liigiti ja piirkonniti erinev, kuid jääb vahemikku 1000-2000mg 100 grammi kohta, kuivatatud kibuvitsamarjades on C-vitamiini veelgi rohkem, veidi üle 5000mg 100 grammi kohta. Võrdluseks sisaldavad astelpaju marjad C-vitamiini umb 400mg%, musta sõstra marjad umbes 300mg%, õunad umb 50mg%, ploomid umbes 10mg%.

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
HARILIK KIBUVITS Rosa vosagiaca

Tartu

Tartu
Sugukond roosõielised, perekond kibuvits.
Looduslikult leviv roosiliik, kuni 2 m kõrguseks kasvav põõsas. Leidub puisniitudel, teeservades, parkides. Võrsed paljad, sageli vahakirmega.

Lehekesed teravatipulised, saagja servaga, pealt helerohelised, alt hallid. Ogad üksikult või paarikaupa lehtede alusel.

Õied heleroosad, ümbritsetud suurte sulgjate kõrglehtedega. Õieraod lühikesed. Tupplehed seest ja servalt karvased. Õitseb augustist septembrini.

Viljad "marjad" sisaldavad rohkelt askorbiinhapet ja teisi vitamiine, valmivad augustis - septembris.

Rahvameditsiinis: vilju korjatakse enne külmade tulekut täiesti valminuna ja kuivatatakse. Sisaldavad suhkrut, orgaanilisi happeid, flavonoide, C, B1. B2. P. PP ja K vitamiini, karotiini, parkaineid, Fe, Mn, Mg, P, Ca sooli. Kuse- ja sapieritust ergutav, üldtugevdav, põletiku- ja skleroosivastane, hemostaatiline toime.

# data[].attributes.attachment_link.description
HARILIK KIBUVITS Rosa vosagiaca Tartu Tartu Sugukond roosõielised, perekond kibuvits. Looduslikult leviv roosiliik, kuni 2 m kõrguseks kasvav põõsas. Leidub puisniitudel, teeservades, parkides. Võrsed paljad, sageli vahakirmega. Lehekesed teravatipulised, saagja servaga, pealt helerohelised, alt hallid. Ogad üksikult või paarikaupa lehtede alusel. Õied heleroosad, ümbritsetud suurte sulgjate kõrglehtedega. Õieraod lühikesed.

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Kibuvitsa liike on palju. Levinuim meie alaldel on metskibuvits, pehme kibuvits, harilik kibuvits e orjavits. Teda kasvatatakse ilu- ja ravimtaimena ka aedades. XVII saj hinnati kibuvitsa Venemaal kullast kallimaks.

Metskibuvits on ca 2 m kõrguseks kasvav põõsas. Peenikesed oksad on läikivad ja punakaspruunid. Väheldased ogad on üksikult või paarikaupa lehtede alusel, õisi kandvail okstel ogad sageli puuduvad. Punased õied paiknevad 1, 2 või 3 kaupa. Metskibuvits õitseb juunist augustini. Viljad on väheldased, siledad, kerajad ja säilivate tupplehtedega marjad, mis valmivad augustis-septembris. Ravimina ja toiduna kasutatakse vilju, mida korjatakse enne külmade tulekut täiesti valminuna. Külmunud marjad kaotavad oma raviomadused. Kuivatatakse kuivatis (ahjus) temperatuuril 90-100° C, õigesti kuvatatud droog peab olema punaks-pruuni või kollast värvi. Tee valmistamiseks kasutatakse ka õisi ja lehti.

C vitamiini ja karotiini rohke sisalduse tõttu on kibuvits unikaalne ravimtaim. Väärtuslikuks südamele teeb tema rohke kaaliumi soolade sisaldus.

Kibuvits ravimtaimena

Juba 2-4 kibuvitsamarja suudab korvata meie C vitamiini vajaduse päevas. Nad suudavad parandada ka ainevahetushäireid ja südame- ja veresoonkonna haigusi. Kibuvitsapreparaatidel on kuse- ja sapieritust ergutav, üldtugevdav, põletiku- ja ateroskleroosivastane ning verejooksu peatav toime, nad reguleerivad organismis toimuvaid hapendumisprotsesse, suurendavad hormoonide sünteesi, fermentide aktiivsust ja kudede uuenemist. Tõstavad organismi vastupanuvõimet väliskeskkonna ebasoodsaile tegureile.

Kibuvitsamarja tee on tõhusaks abimeheks mao- ja kaksteistsõrmik haavandtõve, naistehaiguste, avitaminoosi, kõrgvererõhutõve ja ateroskleroosi profülaktikaks, mitmete ägedate ja krooniliste haiguste puhul, kui nendega kaasneb C vitamiini kaotus. Kibuvitsa preparaaate kasutatakse nakkushaiguste, kehvveresuse, luumurdude, potentsi tõstmise, unehäirete, bronhiidi, tuberkuloosi, põiekivide, maokatarri, maomahla alahappesuse ja fermendi vaeguse, neeru ja põiehaiguste ning tursete korral. Meega keedetud kibuvitsa õielehtedega ravitakse roosi. Sügisel kogutud juurtest tehtud tõmmisega ravitakse põiepõletikku, reumatismi ja neerukivitõbe. Kibuvitsamarjadest tehtud õliga tehakse kompresse haavandite, haavade, kriimustuste jm kehavigastuste puhul.

Kibuvitsamarja teed on parem valmistada termoses ja hoida seal vähemalt 24 t. Piisab 1 spl marjadest 2 kl keevale veele. Võib valmistada ka purustatud marjadest, sel juhul on seisuaeg lühem. Teed juuakse 1/2 kl kaupa 2 korda päevas. Vastavalt haigusele võib ka kombineerida kibuvitsamarju teiste ravimtaimedega. Nii sobib näiteks juurde lisada reumateele võilille juuri, raudrohtu, pihlakamarju ja viirpuu õisi.

Retseptid

Kibuvitsamarjasupp

1 l lahjendatud õunamahla (või vett) ja tükeldatud õunu, 1 kl puhastatud kibuvitsamarju, 2 spl kartulijahu, maitse järgi suhkrut.

Värsked kibuvitsamarjad keedetakse klaasjaks õunamahlas, lisatakse tükeldatud õunaviilud, suhkur. Kartulijahu segatakse vähese külma veega, valatakse supisse ja lastakse korraks keema. Õunamahla ja õunte asemel võib kasutada ka sidrunimahla. Kibuvitsamarjadest võib valmistada tarretist zelatiiniga, mannavahtu või kreemi. Loomulikult sobib talveks valmistada keedist ka koos teiste marjadega või kompotti.

Ebaküdoonia- kibuvitsamarja kompott

500 g ebaküdooniavilju, 1 l vett, 500 kibuvitsamarju, 500 g suhkrut.

Veest ja suhkrust keedetakse siirup. Ebaküdoonia viljadest eemaldatakse seemned, viljad lõigatakse ratasteks, mida keedetakse siirupis 5-7 min. Segu tõstetakse purkidesse, lisatakse poolitatud, seemnetest puhastatud ja hästi pestud kibuvitsamarjad ja kuumutatakse purke veel 10 min 80°C juures. Kaanetatakse õhukindlalt.

Kibuvitsakaste

Kibuvitsamarjad keedetakse vähese veega pehmeks, hõõrutakse läbi sõela, lisatakse maitse järgi suhkrut, punasesõstramahla, kaneelipulbrit ja natuke soola. Keedetakse tasasel tulel 10-15 min, suletakse õhukindlalt purkidesse.

Salat koos kõrvitsaga, kahekordselt tervislik

1 kg kõrvitsatükke, 300-400 g puhastatud kibuvitsamarju, 4-5 kl vett, 1 1/2 kl suhkrut, 10-12 nelgitera, tükike kaneelikoort, maitse järgi äädikat.

Marinaad keedetakse valmis ja sellesse pannakse kõrvitsalõigud ja kibuvitsamarjad, peale vajutis. Hoitakse jahedas järgmise päevani, et keetmisel vältida kõrvitsa ja marjade lagunemist. Peale kõrvitsa klaasistumist keetmisel valatakse kuum salat purkidesse ja suletakse kohe õhukindlalt.

Kindlalt tuleks ära kasutada ka seemned. Kõigepealt seemned hõõrutakse külmas vees siledaks, kuivatatakse ja tuulutatakse karvad välja. Kasutamisel võiks neid jahvatada peeneks. Sobib valmistada jooki, lisada putrudesse, küpsetistesse.

Marju võib säilitada kuivatatult (kuivatada +80-90°C), kuid mitte sügavkülmutatult. Sel juhul seemnetest pole vaja puhastada, küll aga lõigata ära õiejäänused. Tee keetmiseks võiks marjad ka purustada, sel juhul valmib tee 15 minutiga. Üksnes kurnata tuleks läbi tiheda sõela.

Sügavkülmutada võiks eelnevalt hapus mahlas või siirupis (ka suhkruga maitsestatud mahl) kuumutatud, puhastatud kibuvitsamarju, sel juhul on ka raviomadused enamuses säilunud.

Allikas: Terviseleht, Aive Luigela

# data[].attributes.attachment_link.description
Kibuvitsa liike on palju. Levinuim meie alaldel on metskibuvits, pehme kibuvits, harilik kibuvits e orjavits. Teda kasvatatakse ilu- ja ravimtaimena ka aedades. XVII saj hinnati kibuvitsa Venemaal kullast kallimaks. Metskibuvits on ca 2 m kõrguseks kasvav põõsas. Peenikesed oksad on läikivad ja punakaspruunid. Väheldased ogad on üksikult või paarikaupa lehtede alusel, õisi kandvail okstel ogad sageli puuduvad.

# data[].attributes.attachment_link.description
Perekond kibuvits kuulub sugukonda roosõielised.