# data[].attributes.headline
Небезпечні ягоди у нашому лісі

# data[].attributes.subject
Небезпечні ягоди у нашому лісі

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Отруйні ягоди. ТОП небезпечних ягід нашого лісу

Автор Олександр | Серпень 16, 2013

Привіт, шановний читачу!

Липень, а особливо серпень - сезон найрізноманітніших лісових ягід. Суниця і чорниця, смородина, черемха, малина, а ближче до осені - брусниця. Та й інші... От тільки потрібно пам'ятати, що є в нашому лісі ягоди і отруйні! Нехай їх і не багато, але отруйні ягоди потрібно знати. І особливо важливо, щоб їх добре знали діти!

Всілякі рейтинги та Топи нині в моді. Що ж, і я представлю своєрідний ТОП отруйних ягід. Критерії прості - отруйність рослини і його поширеність і доступність для тих, хто може, найчастіше випадково, через незнання, їм отруїтися. Що ж, приступимо...

Вороняче око

Вороняче око

Перше місце в моєму рейтингу отруйних ягід я, мабуть, віддам воронячого ока. Вже дуже він отруйний і, до того ж, дуже широко поширений. Рослина однодольних, відносять його в даний час до сімейства мелантіеві (раніше зараховували до лілійних). Існує кілька видів воронячого ока. Найпоширеніший з них - вороняче око четирехлістний. Його ареал - вся лісова зона Європи, Урал і вся Сибір.

Це звичайний мешканець лісів листяних і мішаних хвойно-листяних. Зустрічається дуже часто. Зовнішній вигляд рослини своєрідний, переплутати його з іншим практично неможливо. Кільчасте розташування листя, одиночний квітка, а потім плід, який поодинці розташовується на вершині стебла.

Отруйно вся рослина - і листя, і коріння. Але особливо отруйні ягоди воронячого ока. Велика, чорна, блискуча, вона дійсно нагадує око ворони. І вельми приваблива, насамперед для дітей. Але ягода воронячого ока смертельно небезпечна! Речовина паристифин з групи сапонінів викликає судоми, порушує роботу серця. Яке може і зупинитися!

У народній медицині існує ряд рецептів із застосуванням воронячого ока для лікування деяких захворювань. Однак необхідно знати:

З-за своєї крайньої небезпеки застосування воронячого ока для будь-яких медичних цілей заборонено !

З цікавості "ягідкою" можуть поласувати діти. У разі отруєння потрібна термінова медична допомога! Дітей з раннього віку треба з цим рослиною познайомити і пояснити, що чіпати його ні в якому разі не можна.

Вовче лико (вовчі)

Ягоди вовчого лика

Про це цікаве лісному чагарнику я вже писав. Дуже красиве навесні, вельми привабливо вовче лико і в серпні, коли дозрівають його великі червоні ягоди. Проте все рослина - і листя, і кора, і плоди - отруйно!

Його не варто навіть брати в руки, щоб уникнути опіку шкіри. Тим більше - пробувати на смак ягоди. Результатом буде важке ураження шлунково-кишкового тракту.

Вовчі лікарська рослина. Його широко використовує народна медицина. Та й сучасна фармакопея цією рослиною цікавиться! Але це аж ніяк не означає, що їм обов'язково повинні "цікавитися" любителі природи (тільки через фотокамеру!). І тим більше про небезпеку вовчого лика повинні бути попереджені діти!

Конвалія травнева

Ягоди конвалії (фото з інтернету)

Небезпечно і таке дуже улюблене всіма рослина, як конвалія!

Конвалія травнева (Convallaria majalis) - єдиний представник роду конвалія сімейства лілійних ( правда, і тут питання систематики досить спірні і постійно уточнюються).

Конвалія широко поширений в північній півкулі, але особливо в Європі. Правда, з-за непомірних зборів природні местоообитания цього прекрасного рослини постійно скорочуються. Однак конвалія вже давно став садовим рослиною.

Це багаторічник з тонким повзучим кореневищем. Листя в прикореневій розетці кілька, але нижні дуже дрібні, малопомітні, схожі на лусочки. А ось два великих широколанцетного листа з дуговим жилкуванням важко не помітити (і переплутати з листям іншої рослини). Між листям виростає квітконосне стебло, що несе кисть витончених ароматних квіток.

Авторові багато років тому зустрілася як-то невеличка полянка (десять метрів на п'ятнадцять) в лісі, трав'яний покрив якої складався практично з одних лише листя конвалії! Правда, була вже друга половина липня, і цвітіння давно закінчилося. Конвалія ж не даремно названий травневих, він цвіте в травні - початку червня.

Конвалія - не тільки чудова декоративна, але і визнане лікарська рослина. Визнане не тільки народної, але і офіційною медициною. Препарати з конвалії лікують серцево - судинну систему. Основні діючі речовини - глікозиди конвалятоксин, конваллотоксол, конваллозид. Отримують їх з листя і квіток рослини.

Але передозування ліків може призвести до порушення роботи серця! Тому не потрібно ніколи займатися самолікуванням - воно дуже небезпечно!

Отруїтися можна і просто з цікавості - спробувавши красиві червоні ягідки! Особливо часто це знову ж трапляється з дітьми! А адже за плодами конвалії зовсім необов'язково йти в ліс. Та й рідкісний він там! Вони ж звичайні в наших квітниках!

до Речі, збирати навесні великі букети конвалії, ставити їх в кімнаті у вазу теж не варто - велика кількість що виділяються у повітря речовин аж ніяк не безпечно для здоров'я.

Воронець колосистий. Воронець красноплодной

Воронець колосистий

Воронець колосистий - багаторічна трав'яниста рослина з родини жовтецевих. Як видно на фотографії, у нього великі складні листя з зубчастими по краях листочками. Росте у тінистих лісах - широколиственным, змішаним, хвойно-мілколистної. У такому вторинному ялицево-березово-осиновом лісом з підліском з смородини, малини. З розвиненим трав'яним покривом я його і знайшов. Ареал воронця колосистого - практично вся Європа, південь лісової зони Західного Сибіру та Алтаю.

вся рослина отруйна! Адже його органи містять цілий набір алкалоїдів і трансаконитовую кислоту. Навіть потрапив на шкіру сік може викликати печіння і пухирі. Не становлять винятку і ягоди. Вжити їх можуть з цікавості і за незнання і дорослі. Але передусім знову ж страждають діти! А адже навіть дві - три ягідки для дитини - значна доза!

Правда, рослина сама попереджає про небезпеку. Запах його дуже неприємний!

Як багато отруйні рослини, воронець колосистий використовується народною медициною. Офіційна Медицина його не визнає!

З ягід воронця отримували чорну фарбу для фарбування вовни.

Воронець красноплодной (фото з інтернету)

Близький родич воронця колосистого - воронець красноплодной. Але якщо той - мешканець Європи, а в Сибіру вже стає рідкісний, то красноплодной воронець широко населяє лісову зону на Далекому Сході, у Східній та Західній Сибіру. Зустрічається і на півночі Європейської частини.

За зовнішнім виглядом схожий на родича, відрізняючись насамперед забарвленням плодів - вони червоні.

Теж дуже отруйна рослина! Велика кількість алкалоїдів, що містяться у всіх органах рослини, роблять його потенційно небезпечним для цікавого аматора ягід!

Хоча і цей воронець "благородно" попереджає про себе запахом, настільки характерним, що отримав ім'я "смердючка".

Рослина широко застосовується народною медициною. Однак пам'ятайте:

Лікуватися потрібно у фахівців! Самолікування небезпечно, тому що дуже легко може перейти в свою пряму протилежність. А особливо небезпечно таке "лікування" отруйними рослинами!

Плоди воронця красноплодного також використовувалися для отримання чорної фарби. Звідси, до речі, і назва. Адже "вороний" - як раз і означає "чорний".

Беладона (красавка)

Беладона (фото з інтернету)

вся рослина дуже отруйна. Вхідні в його склад алкалоїди групи атропіну можуть викликати важкі отруєння. Результатом може бути навіть смертельний результат через параліч дихальної системи і зупинки серця.

Його ареал - букові і грабові ліси Центральної та Східної Європи, Середземномор'я, Крим, Кавказ, Мала Азія, Північна Африка. У Краснодарському краї вирощується на плантаціях (для медичних цілей). Хоча рослина дуже отруйна, зустріти його в природних умовах більшості жителів Росії навряд чи доведеться. Хоча, звичайно, знати треба! Тому в моєму рейтингу отруйних ягід його місце аж ніяк не найвище.

до Речі, "белладонна" в перекладі з італійської -" красива жінка". Та й російська назва співзвучно. А пов'язано це з тим, що сік рослини закопували в очі для розширення зіниць і натирали їм щоки для посилення рум'янцю. Краса воістину вимагає жертв!

Паслін солодко-гіркий

Ягоди пасльону солодко-гіркого (фото з інтернету)

У заростях чагарників, по берегах водойм, по пустирях в Європейській частині Росії, Західної та Східної Сибіру, в Україні і Білорусі часто зустрічається паслін солодко-гіркий.

Його квітки схожі на квітки інших пасльонових, особливо картоплі. Довгасті червоні ягоди дуже нагадують дрібні помідори.

Рослина лікарська, дуже широко застосовується в народній медицині та гомеопатії. Однак листя і ягоди пасльону отруйні! Лікуватися ними слід у фахівця!

Вживати ягоди (заради цікавості) теж не варто. В них міститься глікозид дулкамарин діє подібно до атропіну, викликаючи порушення центральної нервової системи, дихання і роботи серця.

Крім ягід дуже отруйних, що несуть велику небезпеку навіть при їхньому випадковому вживанні, у наших лісах зустрічаються ягоди... не те, щоб отруйні, а просто неїстівні. Сильного отруєння при їхньому вживанні не буде. Але неприємності майже напевно забезпечені! В моєму Топі отруйних ягід ці рослини, природно, посядуть останні місця.

Крушина ламка

Крушина

В розрідженому лісі, біля річок і озер, струмків часто можна зустріти крушину ламку. Це чагарник з сімейства крушинових, вельми цікавий. Сподіваюся, йому ще буде присвячена окрема стаття. А поки що - лише коротка інформація про цю лікарську рослину з неїстівними плодами.

плоди Дозрівають в серпні. Це чорні кістянки, що сидять на черешках в пазухах листків. Плоди і кора крушини є лікарською сировиною. Вони використовуються народною медициною як блювотний і послаблюючий засіб (офіційна медицина визнає лише кору).

Плоди охоче поїдаються птахами. У людини ж їх вживання може викликати неприємні наслідки, викликані як раз їх медичними властивостями - тобто, блювоту та діарею (пронос).

Жимолость лісова

Жимолость лісова

Широко поширений лісовий чагарник з дуже привабливими на вид червоними ягодами, які сидять здебільшого парами (саме так - парами - сидять на рослині його квітки). Жимолость лісова широко використовується в озелененні, як декоративний чагарник.

Ягоди охоче оклевывают птиці. Для людини ж вони неїстівні, і наслідки можуть бути схожими з наслідками вживання крушини.

У Східному Сибіру, на Далекому Сході жимолость лісова заміщається в природі близьким видом, але вже з довгастими синіми ягодами, покритими восковим нальотом. Ось ці плоди їстівні. І чагарник отримав назву жимолость їстівна. Він широко поширений в культурі, часто висаджується в садах і парках. Іноді може і дичавіти. Поширювані птахами насіння жимолості їстівної можуть зробити і "втеча в природу"!

загалом, потрібно запам'ятати просте правило. В природі ніколи не слід "пробувати на смак" нічого, з чим ви не знайомі! Рослин це стосується чи не більше, ніж чогось іншого. Адже в їх складі є багато речовин, присутність яких у Вашому організмі, та ще й у значній концентрації, може виявитися небажаним! Ось і отруйні ягоди цілком можуть попастися.

Не слід займатися самолікуванням. Особливо не радив би при цьому користуватися рецептами з інтернету! Якщо Ви хочете звернутися до народній медицині, тоді краще знайдіть бабусю, яка "знає".

На цьому сьогодні у мене, мабуть, все. І без того недовгий пост пишу... третій день. Не по-блогерски як-то...

Підписуйтесь на оновлення блогу, якщо Ви цього ще не зробили. Нова стаття сама нагадає про себе у Вашій поштовій скриньці.

Підписатися на новини? Клікніть по картинці!

Короткий опис статті: ягоди картинки для дітей Своєрідний рейтинг отруйних ягід нашого лісу на основі ступеня їх отруйності та доступності для випадкового вживання. Фото отруйних ягід. Неїстівні ягоди отруйні ягоди

Джерело: Отруйні ягоди. ТОП небезпечних ягід нашого лісу

# data[].attributes.attachment_link.title
Отруйні ягоди. ТОП небезпечних ягід нашого лісу

# data[].attributes.attachment_link.description
Отруйні ягоди. ТОП небезпечних ягід нашого лісу Автор Олександр | Серпень 16, 2013 Привіт, шановний читачу! Липень, а особливо серпень - сезон найрізноманітніших лісових ягід. Суниця і чорниця, смородина, черемха, малина, а ближче до осені - брусниця. Та й інші... От тільки потрібно пам'ятати, що є в нашому лісі ягоди і отруйні!

# data[].attributes.headline
Вирощувати "екзотику" можна й в Україні

# data[].attributes.subject
Вирощувати "екзотику" можна й в Україні

# data[].attributes.attachment_link.provider_name
АгроЮг - Агроновости Украины

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Хурма, зизифус, інжир, пау-пау і навіть ківі вже майже десять років вирощує у себе на огороді житель Новобогданівки, що на Миколаївщині.

В'ячеслав Карабаджак вирощує на своєму городі екзотичні ягоди та фрукти. Почав він висаджувати незвичні для Південного регіону дерева 9 років тому. До цього вирощував традиційні для мешканців села персики та виноград.

"У 2000-му я почав займатися персиком, мені було тоді 24 роки. Але таке бажання мав ще з дитинства. Потім мій дядько якось придбав саджанці хурми у Новокаховському дослідному господарстві. І я також "загорівся". До війни "Новокаховське" було філією Нікітського ботанічного саду, що у Ялті. Дослідники саду та господарства займаються виведенням морозостійких гібридів хурми. Тільки на Херсонщині були тисячі дерев. Там я і придбав перші саджанці. Розпочинав з сорту Росіянка", - говорить Карабаджак.

Сьогодні ж В'ячеслав вже сам вирощує саджанці. Однак не продає, а дарує друзям та односельцям. На те, щоб виходити один саджанець хурми, потрібно близько трьох років. Тому й ціна на них стартує від 200 гривень. Але купувати на базарі садівник не радить - такі майже ніколи не приживаються. Тому тим, хто планує податися у вирощування "сердечних яблук", рекомендує брати саджанці у спеціалізованих господарствах. Тоді успіх гарантовано на 70 %.

Колись хурма була дефіцитною в Україні. Сьогодні, завдяки роботі селекціонерів, з'явилося чимало вітчизняних сортів. Зараз у саду В'ячеслава росте Росіянка, Чучупака, Нікітська бордова, Божий дар, Гора Говерла та Гора Роман-Кош. Найбільш стійкий серед них - сорт Росіянка - витримує навіть 30-градусний мороз. Але й інші пішли недалеко, виживають при -25-27 градусах.

На північній стороні двору є експериментальна ділянка, не захищена від вітру та холоду. Там чоловік перевіряє різні сорти хурми на стійкість.

У всіляких варіаціях В'ячеслав вирощує і зизифус: одні плоди розміром з оливку, інші ж - з величеньку сливу. Також на городі господаря можна побачити і інжир. Усі дерева плодоносять.

Ще один закордонний "гість" - ківі. Найбільший подив викликали не самі плоди, а рослина. Виявилося, що ківі ростуть на ліані. У майбутньому В'ячеслав планує встановити у дворі бесідку та завити її ківі.

Ківі садівник вирощує український сорту Валентайн, виведений у Карпатах. Ця рослина може витримати до 23 градусів морозу, на відміну від сорту Хейворт, котре давно заполонило полиці наших магазинів.

Також В'ячеслав декілька років намагається виростити азиміну, котру ще називають мексиканським бананом або пау-пау. Це дуже популярний фрукт в США, там його консервують, додають у морозиво, пироги і тістечка. Смак схожий одночасно на банан, ананас і манго. Однак чомусь пау-пау не бажає рости у В'ячеслава вдома.

Рослина вибаглива. Як і ківі, вона полюбляє слабокислий грунт. Новобогданівська солона вода їм не підходить.

"Нашу воду пити небезпечно для здоров'я. Ківі та пау-пау її взагалі не сприймають. "Викручуюся" дощовою водою. На жаль, в мене немає басейни, тож як тільки йде дощ, починаю бігати по городу з бочками. А зважаючи, що він у нас рідкий гість, вкриваю землю соломою, щоб зберегти вологу", - розказує Карабаджак.

Азиміна капризує у В'ячеслава вдома, але гарно росте у нього на роботі. Цього року навіть вже цвіла. Чоловік має радіотехнічну освіту, працює на радіолокаційній станції у "Деальта-Лоцман", слідкує за безперебійним електропостачанням.

"Я там посадив персик, виноград, хурму, пау-пау. Все прижилося і без поливу. Хоча ґрунт поганий: тонкий прошарок родючого, а під ним - глизявий річний мул. В мене є бажання створити там оазис. Влітку вигоріло все, крім моїх дерев, навіть трава. І посеред пожовклої землі - цей зелений клаптик. Корови як побачили - давай шмигати листя, грони", - сміється В'ячеслав.

Чоловік досконало знає усі процеси, може розповісти безліч цікавого про кожен сорт. Всі знання черпав самостійно. Постійно читає спеціалізовану літературу, шукає інформацію в інтернеті, обмінюється досвідом з професіоналами та любителями у соцмережах.

В'ячеслав не продає ані саджанці, ані плоди. Пригощає друзів та односельців, з радістю роздає насіння по Новобогданівці, усім охочим прищеплює рослини. Хурму висадили навіть у парку, який новобогданівці будують власними силами. Незабаром він планує посадити там і зізіфус. Говорить, хоче популяризувати вирощування таких незвичних дерев.

Фото та матеріали Маяк.Media

Новости по теме
азиміна | В'ячеслав Карабаджак | Зизифус | інжир | Миколаївська область | Миколаївщина | Пао-Пао | хурма

# data[].attributes.attachment_link.keywords[]
в’ячеслав карабаджак

# data[].attributes.attachment_link.keywords[]
миколаївська область

# data[].attributes.attachment_link.keywords[]
миколаївщина

# data[].attributes.attachment_link.keywords[]
спецтпроекты

# data[].attributes.attachment_link.title
"Українські тропіки": як житель Миколаївщини вирощує екзотичні фрукти та ягоди - АгроЮг - Агроновости Украины

# data[].attributes.attachment_link.description
Хурма, зизифус, інжир, пау-пау і навіть ківі вже майже десять років вирощує у себе на огороді житель Новобогданівки, що на Миколаївщині. В'ячеслав Карабаджак вирощує на своєму городі екзотичні ягоди та фрукти. Почав він висаджувати незвичні для Південного регіону дерева 9 років тому. До цього вирощував традиційні для мешканців села персики та виноград.

# data[].attributes.headline
Світові рекордсмени серед плодів

# data[].attributes.subject
Світові рекордсмени серед плодів

# data[].attributes.attachment_link.provider_name
Агравері - аграрне інформаційне агентство

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Затяті садівники та овочівники намагаються виростити гігантські овочі та похизуватися ними на виставках. Про найцікавіші експонати пише портал neobychno.com

Великоплідний сорт томатів "Гігантомо" був виведений спеціально для конкурсних боїв важкоатлетів. На створення сорту було витрачено 20 років. П'ятнадцять з них величезними томатами займався літній американець Пол Томас, а завершив його дослідження житель Англії, один з провідних селекціонерів королівства Саймон Крауфорд. Кущ помідорів надприродних габаритів досяг у висоту двох метрів.

Ледве насіння "Гігантомо" з'явилися в роздробі, перша партія була розкуплена в шалено короткий термін - 36 годин. Всі, кому не лінь, стали плекати і пестити чемпіонів. На щорічному конкурсі за звання найважчого помідора 1000 фунтів стерлінгів виплачується переможцю, а також бонус 5 тисяч фунтів, якщо перший помідор чемпіонату ще і поб'є світовий рекорд. За тим, щоб томати-лідери були саме представниками сорту "Гігантомо", а не якимись іншими мутантами, дивиться особлива група "зелених криміналістів" з Голландії. Контролери проводять експрес-аналіз ДНК кандидатів на приз, тому у ГМО і іншого наброду шансів на перемогу в змаганні немає.

У 2015 році в англійському змаганні помідороводів в номінації "Гігантомо" перемогу здобув Джо Етертон з томатним монстром масою 1,7 кілограм. Офіційним же світовим рекордом прийнято вважати існування помідора масою 3,8 кг. З масивним овочем в Книгу Гіннесса потрапив американець Ден Маккой з Міннесоти. Це сталося в серпні 2014 року. З особливими труднощами при вирощуванні велетня на прізвисько "Великий Зак" містер Маккой не зіштовхнуався.

Джентльмен на ім'я Пітер Глейзбрук, який проживає на півночі Англії в Ньюарку, життя присвятив вирощуванню величезних плодів культурних рослин. Зовсім недавно, у вересні 2015 року 70-річний англієць завоював першість на конкурсі "Найважчий кабачок". Овоч, вирощений Глейзбрук, важить 52,2 кг і потенційно здатний вгамувати апетит будь-якого ненажери, з потребами Гаргантюа, Робіна-Бобіна або Хлопчиша-Плохиша.

Загалом же дядечкові Пітеру, який удобрює насадження нітратом кальцію і рясними дозами поташу, належить п'ятірочка світових рекордів в області аграрної гігантоманії.

Це найдовші буряк і корінь петрушки довжиною 19 футів, найбільша британська картоплина, стиглий огірок-важкоатлет, монструозна цибуля і гігантська кольорова капуста, качан якої важить 27,5 кілограмів. Останній овоч був городником-рекордсменом (за домовленістю з дружиною) заморожений - з'їдять взимку, відпилюючи потроху. Хоч спочатку і планувалося нагодувати гігантським плодом королівську сім'ю країни.

У Книзі рекордів Гіннесса є запис, датований 8 січня 2003 року, яка оповідає про успіх Ахароні Шемоеля, аграрія з Ізраїлю. Пан Шемоель виростив в саду лимони, що габаритами перевищують голову людини.

Найважчий з цих запасників кислоти, цукру і аскорбінки важив 5 кілограмів 265 грамів. Через сім років побити ізраїльський рекорд намірився пакистанець Насир Хассан, який здивував земляків лимоном розміром з кавун, маса якого нібито склала 5,5 кіло. Фермер, який живе в передмісті міста Саргодха, йшов до свого результату 10 років. Щоб уберегти гігантський плід від замахів сусідів, його довелося особливо ретельно охороняти. Щоб хвалитися їм чудо-лимоном, Хассан виставив його на радість роззявам в Ісламабаду магазині формату "Овочі-фрукти".

Королем ж ріпчастої цибулі не без підстав вважає себе пан Тоні Гловер з англійської глибинки. Його ім'я згадано в Книзі Гіннесса тому, що Тоні вдалося виростити саму важку цибулину на Землі - масою 8,5 кг.

В інтерв'ю аграрій зізнався, що протягом довгих 11 місяців зростання він рясно годував цибулю-рекордсмен азотними добривами і ретельно стежив за вологістю ґрунту. А також організовував в теплиці підсвічування рослини в ті дні, коли погода була по-англійськи чорно-білою.

Чемпіоном серед надважких дарів баштану значиться монстр сорту "Кароліна Крос", вирощений Дженет і Крісом Кент на своєму полі в окрузі Севьєр штату Теннессі (СШІ). Маса породистого жителя півдня склала 159 кг і було це в 2013 році - коли довго стояла спекотна погода, дуже сприятлива для росту і дозрівання кавунів.

За упаковку з 3-4 насінин світового чемпіона Кріс Кент чесно просив 40 доларів, і колеги із задоволенням раскошелювались. Щодо попереднього світового рекорду, то він належав італійцеві Габріелю Бартолі, чий супергарбуз в 2012 році важив на 45 фунтів (20 кг) легше.

Це - Брайан Маршалл з міста Ноттінгем, який позує зі своїм гарбузом-рекордсменом, чия маса була виміряна на нещодавній виставці квітів у Великобританії і склала 230 кілограмів (або 507, 06 фунтів). А нижче - світовий чемпіон і рекордсмен 2014 року, який важить майже як справжня карета, в якій можна відправити Попелюшку на бал. Йдеться про масу в 950 кіло.

Суперплід визрів у господарстві Бені Мейєра, 30-річного швейцарця. Щоб звозити гарбуз на виставку і отримати свій приз, довелося наймати вантажівка з краном. Сприяли дозрівання баштанного чудовиська рясний полив і щоденний догляд.

# data[].attributes.attachment_link.title
Світові рекордсмени: овочі-гіганти та фрукти-велетні

# data[].attributes.attachment_link.description
Затяті садівники та овочівники намагаються виростити гігантські овочі та похизуватися ними на виставках. Про найцікавіші експонати пише портал neobychno.com Великоплідний сорт томатів "Гігантомо" був виведений спеціально для конкурсних боїв важкоатлетів. На створення сорту було витрачено 20 років. П'ятнадцять з них величезними томатами займався літній американець Пол Томас, а завершив його дослідження житель Англії, один з провідних селекціонерів королівства Саймон Крауфорд.

# data[].attributes.headline
ТОР-15 найбільш незвичайних фруктів світу

# data[].attributes.subject
ТОР-15 найбільш незвичайних фруктів світу

# data[].attributes.attachment_link.provider_name
Агравері - аграрне інформаційне агентство

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
1. Лічі. Кругленький, червоненький плід лічі за смаком дуже нагадує виноград. Популярний фрукт південно-східній Азії. Плоди лічі використовують у їжу в свіжому вигляді, готують з них різні солодкі страви (желе, морозиво), роблять традиційне китайське вино. Консервовані лічі з цукром без шкірки і кісточок експортуються в багато країн, у тому числі і до нас.

Батьківщина лічі - Китай. Місцеві жителі вживали їх в їжу вже в II столітті до н. е.. Скуштувати цей екзотичний фрукт можна у Філіппінах, В'єтнамі , Борнео і Таїланді.

2.Ківано або африканський огірок. Плоди ківано бувають жовтими, жовтогарячими або червоними. Зелена м'якоть цієї Африканської рогатої дині за смаком нагадує солодкий огірок з невеликим кислуватим після смаком.

3.Сабрес - це фрукт кактуса, який можна придбати на будь-якому ізраїльському ринку. Зовні цей загадковий фрукт колючий, проте дуже солодкий всередині. Ізраїльтяни часто говорять про сабрес, що неприступність зовнішнього вигляду не перешкода, якщо є "солодка" серединка.

4. Нойна відома як цукрове яблуко. Вирощують її на Антильських островах, в Індонезії, Австралії та у Південному Китаї. Цей фрукт дуже несхожий на всі звичні для нас фрукти. Плоди нойни нагадують невелике яблуко зеленого кольору.

Всередині плоду - кремова соковита м'якоть і до 60 чорних насінин. Коли фрукт дозріє, його можна їсти ложкою, попередньо розрізавши на дві частини.

5.Romanescu. А це - близький родич капусти броколі. Він надзвичайно корисний, адже повен антиоксидантів.

6.Рука Будди. Цей фрукт один з найпопулярніших цитрусових в Азії. Його вміст під товстою, грубою шкіркою дуже нагадує лимон.

7. Мангостан, або мангкут дуже схожий на маленьке яблуко, однак темно-фіолетового кольору.Росте в Камбоджі, Малайзії, Ліберії або в країнах Південної Азії. Всередині мангостану - їстівна м'якоть, дуже смачна, може бути з кислинкою, також іноді з маленькими м'якими кісточками.

8. Дуріо. Плоди дуріо нагадують якийсь чудернацький інопланетний фрукт розміром з футбольний м'яч з жорсткою колючою шкіркою. Запах дуріо м'яко кажучи неприємний, а от смак дивовижний і витончений.

Перший європейський дослідник, що спробував дуріо, назвав його "королем фруктів". "Варто було відправитися в небезпечну подорож тільки заради того, щоб спробувати цей фрукт," - додав здивований мандрівник.

9. Монстера. Ця незвичайна рослина часто прикрашає наші оселі. В природі вона утворює смачні плоди, які за смаком нагадують... ананас.

10. Jabotacaba. На перший погляд ці плоди можна прийняти за паразитичні деревні гриби. Насправді це солодкі фрукти, які за смаком нагадуютьсливу.

11.Лапа-лапа. Пінічноамериканський банан лапа-лапа. Цей дивний фрукт росте на південному сході Америки. Зовні він схожий на звичайний банан, але дещо товщий та ароматніший.

12 Тамаринд. М'якоть плоду використовується в якості спеції в азіатській та латиноамериканській кухнях. Плід також є важливим інгредієнтом популярних у Великобританії Вустерского соусу і фруктового соусу. М'якоть зелених плодів вельми кисла на смак і використовується в приготуванні гострих страв. Зрілі плоди солодші і можуть використовуватися для приготування десертів, напоїв, закусок.

Батьківщиною тамаринду є східна Африка, в тому числі сухі листяні ліси Мадагаскару. У дикому вигляді росте в Судані, але в даний час рослина поширена на території більшості тропічних країн Азії, куди воно потрапило завдяки культивуванню ще за кілька тисяч років до нашої ери. У XVI столітті інтродукований в Мексиці і в Південній Америці.

13. Пітаї (драконий фрукт). Для приготування пітаї до вживання вона зазвичай розрізається вертикально на дві половинки. Після цього можна або розрізати ці половинки на часточки (подібно до того, як нарізають диню), або вичерпувати м'якоть ложкою. Хоча насіння пітаї багаті цінними ліпідами, зазвичай вони не перетравлюються, якщо тільки їх не розжувати. Шкірочка неїстівна, крім того, вона може містити пестициди.

Рослини, плоди яких називають пітаї, - кучеряве епіфітні ліанообразниє кактуси, поширені в Центральній і Південній Америці. Популярні в США, Ізраїлі, Північній Австралії. В даний час ці рослини також культивуються в ряді країн Південно-Східної Азії - таких, як Шрі-Ланка, Таїланд, В'єтнам, Малайзія, Філіппіни, Китай, Тайвань, Японія.

14. Джекфрут (хлібний плід). Це найбільші їстівні плоди, які ростуть на деревах: завдовжки 20-90 см і діаметром до 20 см, вони важать до 34 кг. Джекфрут широко використовується в кулінарії. Незрілі плоди готують як овочі - їх варять, смажать і тушкують. Стиглі плоди їдять у свіжому вигляді, з них роблять салати та десерти. Плоди джекфрута дуже поживні і містять близько 40% вуглеводів (крохмалю) - більше, ніж у хлібі. Насіння також поживні - вони містять 38% вуглеводів, 6,6% білків і 0,4% жирів; їх найчастіше підсмажують і їдять як каштани. Деревина джекфрута не пошкоджується термітами та грибками і використовується для споруд і виготовлення меблів, музичних інструментів. Джекфрут є національним фруктом Бангладешу.

Батьківщиною джекфрута вважають Індію і Бангладеш. Його посадки є в східній Африці (Кенія, Уганда), південно-східної Азії (Малайзія, Філіппіни). На островах Океанії і в тропіках Нового Світу, крім північної Бразилії та Сурінаму, джекфрут досить рідкісний. У Південній Індії за поширеністю він порівнянний з манго та бананом.

15. Саподіла (Чику, Ахра). Стиглі плоди саподіли їстівні у свіжому вигляді. Їх смажать з лаймовим соком і імбиром, кладуть у пироги, зброджують на вино. Саподілове дерево вирощується також для отримання молочного соку - латексу. З нього отримують так званий чикл - основу для жувальної гумки. Недостиглі плоди багаті таніном і використовуються як засіб для зупинки діареї.

Батьківщина саподіли - південна Мексика. В даний час культивується повсюдно в Центральній Америці, Індії, Індонезії, Малайзії, на Шрі-Ланці, Філіппінах.

Джерело: vsviti.com.ua та інші відкриті інтернет-джерела

# data[].attributes.attachment_link.title
ТОП-15 найбільш незвичайних фруктів світу (ФОТО)

# data[].attributes.attachment_link.description
1. Лічі. Кругленький, червоненький плід лічі за смаком дуже нагадує виноград. Популярний фрукт південно-східній Азії. Плоди лічі використовують у їжу в свіжому вигляді, готують з них різні солодкі страви (желе, морозиво), роблять традиційне китайське вино. Консервовані лічі з цукром без шкірки і кісточок експортуються в багато країн, у тому числі і до нас.

# data[].attributes.headline
Дізнайся більше, переглянувши презентаці

# data[].attributes.subject
Дізнайся більше, переглянувши презентаці

# data[].attributes.attachment_link.keywords[]
різноманітність

# data[].attributes.attachment_link.title
Презентація "Будова та різноманітність плодів" 6 клас

# data[].attributes.attachment_link.description
Презентація допоможе провести урок на тему "Будова та різноманітність плодів" Будова плодів. Прості однонасінні та складні багатонасінні соковиті плоди....