# data[].attributes.body
Espanya és un Estat on la forma política és una Monarquia Parlamentària. El sistema de govern es basa en la sobirania nacional, la divisió de poders i un sistema parlamentari, s'anomena així pel paper central que té el poder legislatiu o el Parlament. La sobirania nacional pertany a tots els ciutadans que són titulars del poder públic i desenvolupen els tres poders: legislatiu, executiu i judicial. Els ciutadans participen a través dels representants que escollim en les diferents eleccions (lliures, universals, secretes i plurals), també tenen l'opció de participar en la legislativa popular, treballant en càrrecs públics, exercint el dret a la petició, votant.

La divisió de poders no és absoluta, les diferents institucions algunes vegades necessiten col·laborar entre elles, altres actuen independentment o controlen a les altres. Aquesta organització és molt important, ja que evita l'abús de poder.

Aquests són alguns punts estan recollits en la “Constitució Espanyola”:

Espanya és una democràcia, un estat de dret i de benestar.

Llibertat, justícia, igualtat, sororitat…

Protegeix els drets de les persones.

Presta atenció a l’educació, sanitat i seguretat social.

Propietat privada i llibertat d’empresa.

Impulsa a la participació de tots.

# data[].attributes.headline
Sistema econòmic a Espanya i Catalunya: 

# data[].attributes.subject
Sistema econòmic a Espanya i Catalunya: 

# data[].attributes.body
L'economia de Catalunya es basa en els sectors secundaris que pertanyen a la indústria i el sector terciari que pertanyen al servei, això pertany a un 19% de l'economia d'Espanya. El Producte Interior Brut (PIB) de Catalunya i Espanya en 2019 estava en la quarta posició després de la Comunitat de Madrid, País Basc i Navarra amb 31.119€, superior a la mitja espanyola de 26.430€ i a la mitja de la Unió Europea de 30.544€.

Per la crisi econòmica d'Espanya de 2007, l'economia de Catalunya va ser la primera vegada que es va posar en xifres negatives a la tassa del PIB per capità, fins a un -4,1% en períodes de 2009-2010. A partir del 2013, l'economia va començar a ser positiva, així fent un creixement de la taxa anual del PIB en 2014-2015 d'1,2%, que ha sigut molt inferior comparat amb períodes anteriors a l'inici de la crisi, això va fer que l'economia de Catalunya s'hagués de recuperar. Abans de la crisi el 2005-2006 va haver-hi un 3,8% de PIB una mica inferior a la mitja d'Espanya (3,9%). En el període del 2000 - 2006 la taxa de creixement anual va ser un 3,21%, també inferior a la mitja del país de 3,34%. El 2004 el PIB de Catalunya era un 17,8% superior a la mitja Europea. La taxa de l'atur el 2005 va ser d'un 7,5% i la taxa d'inflació del 4,1%.

# data[].attributes.body
El sistema finlandès és fonamentalment parlamentari, encara que el president posseeix alguns poders notables. El nucli executiu està encapçalat pel primer ministre, elegit pel Parlament.

El sistema judicial finlandès està dividit per dues branques:

Tribunals amb jurisdicció criminal o civil

Tribunals especials amb la responsabilitat del plet entre el públic i els òrgans administratius de l'Estat.

La llei finlandesa està jerarquitzada: els tribunals locals per sota dels tribunals d'apel·lació regionals, i aquests per sota de la Cort Suprema.

Finlàndia és un dels països menys corruptes del món, segons l'informe sobre l'Índex de percepció de corrupció. Encara que els ciutadans finlandesos consideren que no hi ha corrupció en la gestació dels seus poders polítics. Per saber-ho fan enquestes a empresaris, acadèmics i analistes econòmics.

El Consell d'Estat ho completen ministres de diferents departaments del govern central.

La Constitució de l'any 2000 estableix com a última autoritat al Parlament de Finlàndia, format per 200 membres, encara que pot canviar la Constitució, causar la dimissió del Consell de l'Estat o anul·lar vetos presencials, ja que els seus actes no estan subjectes per a revisió judicial.

# data[].attributes.body
L'economia de Finlàndia depèn molt de la indústria, amb un PIB molt alt. Té uns grans nivells d'inversió de capitals i un desenvolupament tecnològic.

El mercat Finlandès està format per moltes persones que tenen un elevat poder adquisitiu.

El comerç exterior representa una gran quantitat del producte interior grup del país. Des de el 1980 el desenvolupament econòmic de Finlàndia ha estat una de les més altes dels països industrialitzats. En 2008 va aconseguir resistir a la crisi econòmica, per finalment el 2013 va començar la seva caiguda, que es va començar a notar en el 2015.

# data[].attributes.headline
Quina diferència hi ha amb el sistema econòmic de Finlàndia amb el de Espanya i Catalunya?

# data[].attributes.subject
Quina diferència hi ha amb el sistema econòmic de Finlàndia amb el de Espanya i Catalunya?

# data[].attributes.body
Com podem veure la taxa d'atur d'Espanya és el doble i més que la de Finlàndia, també cal dir que el cost de vida de Finlàndia és un 30% més alta que la d'Espanya, però els impostos comercials d'Espanya són un 10,4% més alts. A Finlàndia solen tenir un 43,583 € d'ingressos i a Espanya 23,954 €.

# data[].attributes.headline
Quina diferència hi ha amb el sistema polític de Finlàndia amb el de Espanya i Catalunya?

# data[].attributes.subject
Quina diferència hi ha amb el sistema polític de Finlàndia amb el de Espanya i Catalunya?

# data[].attributes.body
Finlàndia és una república amb una democràcia representativa governada d'acord amb els principis del parlamentarisme, el poder legislatiu en aquest cas se centra en el Parlament de Finlàndia. El poder executiu s'anomena oficialment "Consejo de Estado" i està deliberat pel primer ministre del país. El president no forma part del consell, però pren decisions com la selecció de candidats al consell. Els ministeris estan dirigits per ministres que reben ordres del secretari de l'Estat de cada ministeri. El primer ministre i els altres membres del consell d'Estat són responsables de les accions davant del Parlament. A diferència d'Espanya és una monarquia parlamentària i el president del país és escollit pel poble i després estan els seus ministres, que cadascú té un ministeri propi, en el nostre cas el president si forma part del consell d'Estat del país.