# data[].attributes.body
Først måler du den mængde af salt (I dette forsøg, Natriumklorid [NaCl]) der skal bruges.

Herefter hælder du saltet i en målekolbe og blander det med destilleret vand. Tilsæt her 2-3 dråber kaliumchromat [K2CrO4] og rør det rundt til væsken bliver gul.

Brug nu en burette med sølvnitrat [AgNO3] til at lave bundfald. Husk at afmåle hvor meget sølvnitrat du har puttet i ved at aflæse burettens måleglas.

Når opløsningen bliver til en rød/orange farve og skaber bundfald, kan du udregne hvor meget [NaCl] der er i lungerne baseret på hvor meget [AgNO3] der skulle tilføjes.

# data[].attributes.body
Vi kan bruge mængden af AgNO3 der var nødvendig for titreringen til at bestemme hvor ofret blev smidt i vandet. Vi kan ud fra funktionen og mængden af AgNO3 konkludere at der var ~11 g/L NaCl i vandet. Dermed kan vi se, hvor hun har ligget i fjorden.

# data[].attributes.body
Da vi havde fundet ud af hvor meget sølvnitrat der skulle tilsættes i forsøget, kunne vi der efter tage en test fra Marie Kurhs' lunger, og se hvor meget sølvnitrat der var fundet i hendes lunger. Vi kunne derefter bestemme hvor henne i vandet ud fra Horsens hun var blevet dumpet i.

# data[].attributes.body
The g/L is 10.5-11
so she was thrown in water around this blue line

# data[].attributes.body
Ved at konkludere mængden af sølvnitrat [AgNO3] der skulle bruges til at skabe bundfald, kan vi udregne hvor Marie Khur var i Horsens Fjord da hun druknede.

Mængden af Natriumklorid  per liter [NaCl g/l] var 10,5-11

Derfor kan vi udpege området her

# data[].attributes.body
Vi indsatte vores data i et punkt diagram, og brugte det til at opstille end standardkurve for titrering i standardopløsninger. Derfra brugte vi forskriften for standardkurven til at finde slatkoncentrationen i vandprøven.
R^2 har en værdi som er meget tæt på 1, og dette viser, at vores resultater ligger meget tæt på den forventede standardkurve.

Det giver god mening, at kurven er lineær, da ionerne reagerer 1 til 1, og at den derfor heller ikke vil være eksponentiel.
Der er mange muligheder for fejlmålinger ved dette forsøg. De mest åbenlyse er hvor meget AgNO3, som er blevet tilsat af gangen. Man må også spørge sig selv, om man har afmålt ens saltmængde præcist, og hvor god man var til at blande saltopløsningen.

# data[].attributes.body
Hvis vi kigger på skemaet, kan vi se, at målinger fra Maries prøve stemmer meget overens. Det varierer med ca. 2 ml.
Nu hvor vi ved, hvor mange milliliter AgNO3 der skal tilsættes, kan vi aflæse på standardkurven, hvor mange gram salt der var pr. liter i den saltvandprøve.

# data[].attributes.body
Titrering er en kemisk metode der bruges til at finde ud af hvor meget af et bestemt stof der er i en prøve. Titrering kan på den måde bruges til at lave biodiesel af det samme materiale som for at lave sæbe,

# data[].attributes.body
Vi skulle have lavet en standardkurve, som vi før lavede. Dette gjorde vi, ved at lave forskellige målinger af koncentrationer med forskellige saltopløsninger i 250 ml vand. Vi skulle altså dryppe noget AgNO3 i opløsningen, og målte hvor mange ml der blev dryppet i.

# data[].attributes.body
befor we put the AgNo3, the color was yellow because of K2CrO4
when the Ag ions  has no more Chloride ions the indicator will change the color to red from yellow
so we can know how many Cl ion in there by Ag ion

# data[].attributes.body
Titrering sker når man måler indholdet af salt i en konsistens ved brug af en "titrator", så som [AgNO3], i en burette. Titratoren reagerer med saltkonsistensen når en kontrolleret mængde bliver tilført. Hvor meget af titratoren der skal tilføres afhænger af mængden af salt i væsken. Ved at finde den mængde af titrator der skal bruges til at lave bundfald, kan vi finde ud af hvor meget gennemsnitlig salt der var i væsken.

Man kan bruge en indikator, så som Kaliumchromat [K2CrO4], for at få et mere tydeligt og målbart resultat.

# data[].attributes.body
her kan vi se vores data fra hold a (b)

# data[].attributes.body
Nedenunder ses de data der er blevet målt.
Der er en ' * ' ved de første 4 målinger, det er fordi at der er blevet puttet 4 gange for meget salt i opløsningen.

# data[].attributes.body
1. afvej den præcise mænge salt (NaCl)
2. bland det i en målekolbe  og bland med mineralfrit vand.
3. tag 5 ml af den blandede væske over i et nyt bære.
4. kom 3 dråber kaliumchromat i væsken
5. kom AgNO3 ved hjælp af en burette og aflæs buretten til at finde mængden af AgNO3

For at finde salt indholdet i hendes lunger skal man starte fra punkt 3

# data[].attributes.body
- Afvej givet mængde af NaCl.
- Bland saltet i en kolbe og tilsæt derefter 250 ml demineraliseret vand
- Sørg for at det er godt rystet, sådan at saltet er opløst i vandet.
- Hæld noget af vandet over i et bægerglas.
-Overfør nu præcis 5 ml af opløsningen over i et mindre bægerglas.
-Tilsæt et par dråber kaliumchromat som en indikator(K2CrO4).
-Overfør AgNO3 til en burette.
-Dryp sølvnitraten i opløsningen, indtil væsken får en rød farve.
-Afmål til sidst, hvor mange dråber sølvnitrat der blev tilsat.
-Gør nu det samme, men med saltvandprøven fra Maries lunger

# data[].attributes.body
1. we measure the NaCl
2.we  put the salt and water into the flask and mix
3.we put some of the salt water into another flask
4.we put K
5. we put AgNO3
6.we try again from step 3

# data[].attributes.body
8,

# data[].attributes.body
Marie har ligget i vand med et saltindhold på 11~ g/L. Dermed kan vi påpege, at hun har ligget tæt på området med et saltindhold på 10g/L. Vi regnede det ud til, at hun skulle ligge et sted med saltindhold på 10,53g/L

# data[].attributes.body
Der er mangel på værdier, hvilket er med til at gøre fejlkilderne et større problem. Da med få mængder data vil fejldata udgøre en større mængde af dataene i forhold til, hvis der nu var meget data. Nogle af værdierne har ret så store spring, så jeg valgte at tage gennemsnittet for at tage forbehold.

# data[].attributes.body
Man kan beregne mængden af salt ved brug af K2CrO4 som indikator og AgNO3 som en ionforbindelse, der vil danne bundfald med NaCl og vil danne AgCl. Indikatoren skifter farve fra gul til rød, når Sølvionerne ikke har flere Chloridioner at reagere med. Sølvionerne går sammen med Chloridionerne først, da der kan opløses mindst.

# data[].attributes.body
Nedenfor ses dataene for titrering af salt indholdet i opløsningen. Den beskriver, hvor meget AgNO3 der skal tilsættes før opløsningen bliver rød, hvilket er når der ikke er flere chloridioner som sølvet kan reagere med.

# data[].attributes.body
- Afvej præcis den mængde NaCl du skal bruge.
-Hæld den afvejede mængde NaCl over i et 250ml målekolbe
- Fyld kolben halvt op med demineraliseret vand og ryst så saltet bliver opløst
- Fyld nu kolben op til den afmærkede streg på kolben
- Tag nu en burette med AgNO3 på 0,010 M og gør den klar (det gøres ved at trykke på kolben.
- Stop med at klemme, når væsken er ved 0 ml i kolben
- Overfør ved hjælp af en fuldpipette eller pipettebold 5 ml af din opløsning og overfør det til et målebæger
- Tilsæt 3-4 dråber kaliumchromat i dit nye målebæger
- Anbring en magnet i dit målebæger med kaliumchromat og saltopløsningen. Få det rørt rund ved hjælp af en magnetomrører
- Dryp forsigtigt sølvnitrat ned i målebægeret. Stop præcist når væsken skifter til en rød farve.