# data[].attributes.body
Citat: Dens navn er demokrati, fordi styret ikke er samlet
hos nogle få men hos flertallet; men medens lovene giver alle lige ret i private sager, er det
vurderingen af hver enkelt borger og hans anseelse på et eller andet felt, en kvalitetsvurdering
mere end en fordeling på skift, der bestemmer om han foretrækkes i offentlige hverv; (s. 2. v 37)
Der bliver lagt vægt på folkestyre, og at borgerne(mændene) har mulighed for at stemme, og gøre deres mening til kende. Man skal stemmes ind af andre, for at blive hørt (at være medborger) Der er fokus på, at det ikke kun er få men mange der er med til at bestemme.

# data[].attributes.body
Styret er ikke samlet ved nogle få, men ved flertallet

Frihed hersker i det offentlige liv

Respekt for de love som finder sted i byen: “men i vort offentlige liv er vi ikke lovbrydere, særlig fordi vi føler respekt, som vi viser ved at adlyde vor til enhver tid fungerende øvrighed og vore love, navnlig dem der er givet til beskyttelse for mennesker der lider uret og de uskrevne love der i den almindelige bevidsthed bringer skam over dem der bryder dem” (Side 3, ll.1-4)

# data[].attributes.body
Han indikere, at der er brug for børn på specielt to parametre. Dels fordi at byen ikke skal uddø, så der er altså brug for børn til at videreføre generationerne. Men også tildels fordi, at forældrene til de børn som skal 'ofres' ikke kan tænke klart, og dermed træffe vigtige politiske beslutninger. “Dels ved at den ikke bliver affolket, og dels ved den sikkerhed der skabes; man kan nemlig ikke tænke sig at folk, der ikke løber samme risiko som andre ved at sætte også deres børn på spil, træffer rimelige og retfærdige politiske beslutninger” (Side 6, ll.5-7)

# data[].attributes.body
Tvunget hav og land til at åbne sig for dem overalt  " Nej, ved vort eget
vovemod har vi tvunget hav og land til at åbne sig for os overalt, og overalt har vi samtidig rejst
evige monumenter over vore sejre og vore nederlag" (s.4, l. 23)

Givet store beviser på deres store magt (ingen brug for homer til at lovsynge dem)

"Vi har givet store beviser på vor magt og mangler så sandelig ikke vidner på den; derfor vil vi
blive genstand for både nutidens og fremtidens beundring. Og vi har ingen brug for Homer til at
lovsynge os eller for nogen anden til med sin kunst at give en stakket glæde, der kun bliver til en
skade for éns indtryk af begivenhederne når det konfronteres med sandheden" (s.4, ll.19-22)

# data[].attributes.body
Citat: “Jeg vil begynde med at tale om vore forfædre; det er ret mod dem og tillige billigt i et øjeblik som dette således at hædre deres minde. Vort land har jo altid været beboet af det samme folk, og indtil idag har slægtled efter slægtled kunnet give det videre som et frit land fordi de var ædle mænd. Ja, værd at prise er vore forfædre, og endnu værdigere vore fædre, som foruden hvad de overtog ikke uden møje erhvervede det store rige vi nu har og efterlod det til vor generation sammen med det øvrige.“  (s.2. v.36).

Generationernes evne til at erobre land og beskytte det, for fremtidige generationer. Deres bedrifter under krigs- og fredstider.

# data[].attributes.body
Et stærkt militær. Uovervindelige “Vor samlede styrke har endnu ingen modstander mødt, fordi vi på samme tid både fører søkrig og sender athenske landtropper mange steder hen”

Fjenden er ikke noget problem i deres øjne. Så deres syn på fjenden er lidt nedladende i det han siger at de har endnu ingen modstander mødt.

# data[].attributes.body
”Vort land har jo altid været beboet af det samme folk, og indtil i dag har slægtled efter slægtled kunnet give det videre som et frit land fordi de var ædle mænd. ” (kap. 36)

-       Ædle mænd har kæmpet i krig for at fremtidige generationer har et land at bo i. Med dette citat vil Petrikles samle folket som en enhed der har historie langt tilbage og vil føre historie videre fremad. Skabe mening i alle dødsfaldene ved at få et støre perspektiv på krigen.

# data[].attributes.body
"De samme mennesker kan passe både hjemmet og byen, og hver i sit erhverv kan få fornøden indsigt i byens anliggender. Vi er jo de eneste der anser den der ikke tager del i det offentlige liv, ikke blot for uengageret, men for unyttig," (side 6, kapitel 40, ll. 3-6).
Staten krævede, at borgerne engagerede sig i samfundet og ønskede, at alle skulle bidrage med noget og have en rolle i samfundet. Ellers blev man anset som ligegyldig og unyttig.

# data[].attributes.body
Fædregenerationen” har sørget for at “erhverve det store rige”, som den nulevende

generation har stor gavn af. → lagt et solidt fundament for at etablere et stærkere

samfund. (s. 2, midterst på siden). Det har skabt en fælles indentitet og sammenhold

for Athenerne.

# data[].attributes.body
"For også de der ellers er ringere bør jo sætte mandsmod i kamp for fædrelandet forrest; således udsletter de ondt med godt og gør mere fælles gavn end egen skade. Men blandt disse mænd var der ingen der viste fejhed fordi han hellere ville fortsætte rigdoms nydelse i fremtiden, ingen der udskød mødet med faren i fattigdoms håb, fordi han i fremtiden måske kunne fly den og blive rig " (kapitel 42)

I dette kapitel hylder han de faldnes mandsmod. Han snakker om at det er godt at de kæmpede for fædrelandet, og ikke "viste fejhed" fordi de enten ville fortsætte med at leve deres liv i rigdom eller fordi de havde håb for på et tidspunkt at leve et godt og rigt liv. Det viser at staten stillede et krav til individet om at tænke på staten før sig selv, og kæmpe for statens bedste frem for sin egen lykke.

# data[].attributes.body
"Man ser det af den omstændighed, at lakedaimonierne ikke gør indfald i vort land for sig selv men sammen med alle deres forbundsfæller, medens vi selv går til angreb mod omliggende lande og for det meste ikke har svært ved at sejre i kampe på fremmed jord mod folk der forsvarer deres eget." (side 3, kapitel 39 ll. 6-9)
Grækerne så ned på spartanerne og så sig selv som militært overlegne. Spartanerne gik i krig mod grækerne med andre på deres side, hvilket ikke var nødvendigt for grækerne, ifølge Perikles.

# data[].attributes.body
Citater stammer fra afsnit 37. ”Frihed hersker i vort offentlige liv” + ”vor daglige omgang sker uden forargelse” + ”vi føler respekt, som vi viser ved at adlyde vor til enhver tid fungerende øvrighed og vor love” - værdigrundlag: respekt og frihed.
-       På trods af at man måske bliver provokeret, handler man ikke på sin provokation ”vredes vi ikke på vor nabo hvis han følger sine lyster, og vi generer ikke hinanden med reaktion der, (…) virker sårende for øjet.”

I overstående afspejles et værdigrundlag, der bygger på gensidig respekt (for hinanden og for Athens love) samt frihed. Udover dette, kan også læses nogle af statens krav til borgerne i Athen. Det forventes (bl.a.) at man ved provokation ikke generer andre.

-       ”Vor statsform er snarere selv et eksempel for andre end for os” 37. - demokratiet er kilde til stolthed i landet

# data[].attributes.body
"indtil idag har slægtled efter slægtled kunnet give det videre som et frit land fordi de var ædle mænd. Ja, værd at prise er vore forfædre, og endnu værdigere vore fædre, som foruden hvad de overtog ikke uden møje erhvervede det store rige vi nu har og efterlod det til vor generation sammen med det øvrige." (afsnit 36)

Man er meget stolt af sit Oikos, og Perikles opstiller dem som forbilleder. Tidligere generationer har fået det bedste ud af det, de havde, og videreudviklet staten, så de kunne give den videre til næste generation i en endnu bedre udgave. Det er en tradition den "nuværende" skal fortsætte ved fortsat at værne om staten og dens værdier, så den kan videregives til den næste generation. På den måde vil Athen forblive stor og skøn og kleos-fyldt :))

# data[].attributes.body
36. ”og endnu værdigere vore fædre, som foruden hvad de overtog, ikke uden øje erhvervede det store rige, vi nu har og efterlod det til vor generation” - Bedriften ligger i at have udvidet riget, og kunne give et mægtigere  rige videre til den næste generation

# data[].attributes.body
-       39. ”Ved at ville møde farene med let sind hellere end med møjsommelig træning, modige ikke så meget under lovens tvang som af vor egen natur (…) + 40. ”Vi er de eneste som frygtløst hjælper andre, ikke beregnende efter vor nytte men tillidsfulde i vor frihed”
Udover et krav / forventning til at udvise respekt, skal man derudover også udvise en åbenhed og et mod (et mod, der kommer fra ens person og ikke et påtvunget mod)
- Motivation til at gå i krig - at blive husket:
43. ”I fællesskab gav de jo deres liv, og hver for sig fik de en lovtale der aldrig ældes og en grav med et stateligt minde - ikke så meget den grav de ligger i, nej, den der bevarer deres ry” - KLEOS

# data[].attributes.body
44. ”For i familierne vil de nye børn kunne få nogle til at glemme dem der ikke lever, og byen vil det bringe gavn på to måder: Dels ved at den ikke bliver affolket, og dels ved den sikkerhed der skabes.”  - Man har et ansvar for at få børn, ikke kun for ens egen skyld men også for de der har mistet børn i slag og (måske i højere grad) for statens skyld - affolket.

# data[].attributes.body
Fra kapitel 37: "Den statsform vi har er ikke en efterligning af vore naboers love; nej, vor statsform er snarere selv et eksempel for andre end andres for os. Dens navn er demokrati, fordi styret ikke er samlet hos nogle få men hos flertallet" +  "Frihed hersker i vort offentlige liv"

Perikles mener at demokratiet er den ultimative styreform som Athen har skabt og som andre bør lære af.
Demokratiet bygger på flertallet og dets meninger.
Demokratiet skaber frihed ved at gøre flest muligt tilfredse med politiske beslutninger.

# data[].attributes.body
-       39. ”Vi lever ubunden, men møder dog de farer der svarer til vor styrke lige så godt. Man ser det af den omstændighed, at lakedaimonierne ikke gør indfald i vort land for selv selv, men sammen med alle deres forbundsfæller” - Athen er stærk og behøver ikke assistance og allierede, i modsætningen til Sparta, der på denne måde ,som stat, virker svag(ere).

# data[].attributes.body
"men medens lovene giver alle lige ret i private sager, er det vurderingen af hver enkelt borger og hans anseelse på et eller andet felt, en kvalitetsvurdering mere end en fordeling på skift, der bestemmer om han foretrækkes i offentlige hverv" (afsnit 37)

Det kræves altså af den enkelte borger, at han skal gøre det, han er god til. Han skal arbejde indenfor det felt, hvor han gør størst mulig gavn for staten som hele. Dette hænger sammen med demokratiet, fordi staten er alles(-ish) og derfor må man yde så meget man kan til det fælles bedste.

# data[].attributes.body
"byen vil det [at få børn] bringe gavn på to måder: Dels ved at den ikke bliver affolket, og dels ved den sikkerhed der skabes; man kan nemlig ikke tænke sig at folk, der ikke løber samme risiko som andre ved at sætte også deres børn på spil, træffer rimelige og retfærdige politiske beslutninger" (afsnit 44)

For staten er det en god ting at folk får børn, for ellers er der jo ikke nogen til at videreføre den. Derudover mener Perikles at det øger sikkerheden og retfærdigheden, da man så stemmer ud fra lige vilkår. Har man ikke selv børn, er man nok mindre tilbøjelig til at tænke på den næste generation og hvad der på sigt er bedst for staten.

# data[].attributes.body
Fædregenerationen” har sørget for at “erhverve det store rige”, som den nulevende

generation har stor gavn af. → lagt et solidt fundament for at etablere et stærkere

samfund. (s. 2, midterst på siden). Det har skabt en fælles indentitet og sammenhold for Athenerne.

# data[].attributes.body
Eliten sørger for at de rigtige beslutninger tages → altså i virkeligheden få af mange

der bestemmer:

“(...) en kvalitetsvurdering mere end en fordeling på skift, der bestemmer om han foretrækkes i offentlige hverv (...)”. (s. 2, nederst)

Individernes respekt for staten gør at systemet kan fungere

Beskriver hvordan Athen er mere åbent, og frit tilgængeligt for alle mennesker end

andre lande - ligestilling, oplysnings og folkestyre - for alle mennesker…

# data[].attributes.body
·    Fremstillingen af fjenden, Sparta/Lakedaimon

“Man ser det af den omstændighed, at lakedaimonierne ikke gør indfald i vort land for sig selv men sammen med alle deres 6 forbundsfæller, medens vi selv går til angreb mod omliggende lande og for det meste ikke har svært ved at sejre i kampe (...)

Lakedaimonierne er svagere - kan ikke kæmpe for dem selv.

# data[].attributes.body
"De opnår deres mandsmod ved møjsommelig øvelse fra den tidligste ungdom" (39)

De skal lære at være modige - det ligger ikke i deres natur (modsat Athenerne)

"når vore modstandere så et sted kommer i kamp med en del af vor styrke, vigter de sig, hvis de vinder over nogle af os, af at de har drevet os alle væk, og hvis de taber, af at det er os alle de har lidt nederlag til" (39)

De er uærlige: De praler og overdriver, hvis de vinder over nogle få, men de undskylder sig deres nederlag, ved at sige, at de var i undertal.

# data[].attributes.body
Til og med afsnit 40:
Perikles redegør for, at Athen er det bedste og meget bedre end de andre.
41: Opsummering og lille cadeau til de faldne.
42-43: De er ikke døde forgæves, men hæderligt. For de kæmpede for den fantastiske stat.
44: Smuk sorg til forældrene.
45: Børn og brødre (og enker) - I vil aldrig blive ligeså gode, men I kan stræbe efter at blive næsten ligeså gode.
46: Farvel

Han taler meget og længe om staten, og denne fremstilling gør, at de dødes gerninger fremstår endnu mere hæderlige, da det er et udtryk for, at de har forstået, hvor fantastisk staten er. De har gjort alt hvad de kunne og givet det ultimative offer for byen. Dette bliver derfor også en beskæftigelse af, hvor god byen er, for hvorfor skulle man ellers give sit liv for den.
Perikles' tale skal overbevise folket om, at deres død ikke var forgæves, og at staten stadig er værd at holde fast i og bakke op om. Den er i virkeligheden et forsøg på at fastholde troen på staten, for i et folkestyre er det nødvendigt med opbakning og tiltro fra folket til folket.
Det ser man også, når han taler til forældrene: Det er vigtigt at staten ikke sættes i stå på trods af sorgen.

# data[].attributes.body
36: "Ja, værd at prise er vore forfædre, og endnu værdigere vore fædre, som foruden hvad de
overtog ikke uden møje erhvervede det store rige vi nu har og efterlod det til vor generation
sammen med det øvrige."
- Perikles lægger talen ud med at nævne Athernes fælles oikos. Dette skaber en fælles identitet og stolthed over hvad deres forfædre har udrettet.

"Og vor egen generation, vi der nu er modne mænd, har øget riget på de fleste punkter og har gjort byen til uindskrænket herre over alt hvad den behøver både til krig og til fred"
- I fortsættelsen på citatet nævner han også den nuværende generation af mænd og hylder dem for at de har "øget riget på de fleste punkter". Dermed gør han folket opmærksomt på, at de der døde i krigen, vil blive hædret og husket på samme måde som de alle også husker deres forfædre.

# data[].attributes.body
37: " Frihed hersker i vort offentlige liv, og skal der tales om at se skævt til hinandens
daglige livsførelse, så vredes vi ikke på vor nabo hvis han følger sine lyster (...)"
- Der lægges stor vægt på frihed som et værdigrundlag for demokratiet. Derudover nævner Perikles at man ikke blander sig i andres måder at leve på.

"(...) men i vort offentlige liv er vi ikke lovbrydere, særlig fordi vi
føler respekt, som vi viser ved at adlyde vor til enhver tid fungerende øvrighed og vore love,
navnlig dem der er givet til beskyttelse for mennesker der lider uret og de uskrevne love der i den almindelige bevidsthed bringer skam over dem der bryder dem."
- Citatet viser at borgerne ikke bryder loven, da man har respekt for styret og lovene. Folk har ikke samvittighed til at bryde reglerne og derfor opfører de sig ordentligt. Dette fortæller, at systemet (demokratiet) fungerer godt (ifølge Perikles), og at det Athenske folk er gode mennesker.

# data[].attributes.body
40: "Vi er jo de eneste der anser den der ikke tager del i det offentlige liv, ikke blot for
uengageret, men for unyttig (...)"
- Der er et krav til individet om at tage del i det offentlige liv, og bidrage med noget til samfundet.

# data[].attributes.body
39: "Også i vor militære praksis adskiller vi os fra vore modstandere: For det første står vor by åben for alle, og vi forviser aldrig fremmede for at forhindre nogen i at høre eller se noget som nogle af vore fjender kan have nytte af at se når de kan få adgang dertil; vi stoler nemlig ikke så meget på intriger og list som på den dådkraft der udgår fra os selv."
- Sparta lader ikke alle komme ind i deres by i frygt for at fjender kan udnytte noget af det de ser eller hører derinde. Men det tør Athen godt, hvilket beviser deres overlegenhed og mod (de stoler på deres egen "dådkraft") i forhold til Sparta.

39: "De opnår deres mandsmod ved møjsommelig øvelse fra den tidligste ungdom; vi lever ubundet, men møder dog de farer der svarer til vor styrke lige så godt."
- Spartanerne har trænet sig til at blive krigere fra de var helt unge, til forskel fra Athenerne der har det naturligt i sig. Dette citat siger altså også at Sparta er underlegen.

# data[].attributes.body
"Nej, ved vort eget
vovemod har vi tvunget hav og land til at åbne sig for os overalt, og overalt har vi samtidig rejst
evige monumenter over vore sejre og vore nederlag. Sådan er den by som disse mænd har kæmpet
og er døde for, i det ædle forsæt ikke at miste den, og hver og een af dem der er tilbage har en
naturlig pligt til villig at ofre sig for den." (side 4, kapitel 41, ll. 11-15)

På grund af Athens forfædres ofre for at erobre land, og deres modige kampe for ikke at miste Athen, har de nuværende indbyggere en "naturlig pligt" til på samme måde at ofre sig for at bibeholde Athens samfund, når dette trues af udefrakommende med andre værdigrundlag (i dette tilfælde spartanerne).

# data[].attributes.body
"Den del af vor indsats som er øvet i de krige hvor de enkelte erobringer blev gjort, og de tilfælde hvor vi selv eller vore fædre energisk har slået barbariske eller hellenske fjenders angreb tilbage, vil jeg lade fare, da jeg ikke vil udbrede mig om ting som I ved i forvejen; men hvilken livsform der er grundlaget for vor magt, hvilken statsform og hvilken måde at udøve borgerretten på der har dannet baggrunden for dens vækst, det vil jeg gerne forklare, før jeg priser disse døde"

- Her snakkes der om demokratiets karakter og værdiggrundlag, om hvordan det er grundlaget for magten som ligger hos folket. Demokratiet snakkes om som en livsform (ligesom Hal Koch selv har beskrevet det)

# data[].attributes.body
Det er meget, meget tyndt, men der er allerede skrevet så meget...

"Nar graven er
blevet tilkastet, har byen valgt en mand, der anses for ikke at mangle indsigt og nyder almindelig
anerkendelse, til at holde en til lejligheden passende tale der priser de døde; derefter går følget
bort."

Det kunne forstås her, at teknokratiet selv eksisterer ved begravelsen. I stedet for at få folk, der kender vedkommende, vælges der mennesker med indsigt til at tale - og på den måde hæves lidt over andre. Det kan selvfølgelig også blot være, at det er for at få nogen til at tale, der kan tale smukt og ved noget om livet og døden - men igen, dette er også Platons pointe i hulebilledet.

# data[].attributes.body
"med undtagelse af dem der faldt ved Marathon : Deres dåd har athenerne anset for særlig heltemodig og derfor også lavet deres grav på stedet"

"Ja, værd at prise er vore forfædre, og endnu værdigere vore fædre, som foruden hvad de overtog ikke uden møje erhvervede det store rige vi nu har og efterlod det til vor generation"

- Stolt af deres slægt (oikos)
- Har skabt riget/samfundet som de nu lever i

# data[].attributes.body
Værdigrundlag:
- Demokrati, folkestyre
- Frihed
- Respekt (respektere lovene som de er)

# data[].attributes.body
39: " Også i vor militære praksis adskiller vi os fra vore modstandere: For det første står vor by åben for alle, og vi forviser aldrig fremmede for at forhindre nogen i at høre eller se noget som nogle af vore fjender kan have nytte af at se når de kan få adgang dertil "
Viser at de er "bedre" end fjenden, og at fjenden ikke har den samme viden/overlegenhed som dem.

# data[].attributes.body
"Og jer, disse mænds børn eller brødre som er her tilstede, den kappestrid der venter jer forudser jeg bliver stor, da alle plejer at prise den der ikke lever, og hvis I viser et mod udover det sædvanlige, kan I til nød blive regnet, ikke for deres lige, men for næsten lige så gode."

Det kraves af individet at de tager i krig og kæmper for deres land. Der er en romantisk tanke om martyren som slås og dør for sit land, så så længe at man kæmper modigt for sit land, kan man ikke nødvendigvis blive legende, men i hvert fald næsten.

# data[].attributes.body
Familier bør sætte staten højt og risikere deres børns liv, når der er krig: "man kan nemlig ikke tænke sig at folk, der ikke løber samme risiko som andre ved at sætte også deres børn på spil, træffer rimelige og retfærdige politiske beslutninger". Perikles siger altså at man skal træffe beslutninger med henblik på at gavne staten og ikke være selvisk - når alle andre familier kæmper for staten må man også selv gøre det. Desuden ser man den demokratiske tanke skinne igennem her, idet Perikles taler om en families politiske beslutninger - det afspejler folkestyret, som ifølge Perikles’ budskab kræver at folket tager ansvar for deres politiske magt og frihed og beskytter Athen, som netop er at takke for demokratiets goder.

# data[].attributes.body
“Ja, værd at prise er vore forfædre, og endnu værdigere vore fædre, som foruden hvad de overtog ikke uden møje erhvervede det store rige vi nu har og efterlod det til vor generation sammen med det øvrige.” (s. 2)

Perikles lovpriser forfædrene for at have skabt dem det rige de har idag

# data[].attributes.body
“Den statsform vi har er ikke en efterligning af vore naboers love; nej, vor statsform er snarere selv et eksempel for andre end andres for os. Dens navn er demokrati, fordi styret ikke er samlet hos nogle få men hos flertallet;” (s. 2)

"Frihed hersker i det vort offentlige liv, og skal der tales om at se skævt til hinandens daglige livsførelse, så vredes vi ikke på vor nabo hvis han følger sine lyster" (s. 2)

# data[].attributes.body
"Vi er jo de eneste der anser den der ikke tager del i det offentlige liv, ikke blot for uengageret, men for unyttig, og det er os selv der dels afgør, dels gennemtænker problemerne på rette måde, i den overbevisning at ord ikke er skadelige for handling, men at det skadelige snarere består i ikke at lade sig belære i ord før man tager de nødvendige skridt i handling." (s. 3-4)
- Staten kræver fra individet af det er engageret i det offentlige