# data[].attributes.headline
У будь-якому періоді

# data[].attributes.body
У будь-якому періоді розвитку дитини, більшість батьків стикаються з дитячою агресією. Це ситуативні емоційні епізоди, коли малюк може битися, кричати, причому не тільки на однолітків, рідних і близьких - а й на рідну маму. Погодьтеся, така обставина легко може ввести Вас в ступор, якщо не шокувати, але головне питання, яке Ви повинні задати собі в цей момент: "Що Я роблю не так?".
Адже всі моделі поведінки, які демонструє Вам Ваша дитина - вона зчитує з її оточення, найчастіше саме з Вас.
1) Подавайте дитині тільки позитивний особистий приклад:
У Вашій родині обов'язково потрібно виключити наступне:
- образа і приниження дитини,
- залякування дитини,
- застосування фізичних покарань.
Пам'ятайте, в ці моменти малюк вбирає все, що роблять і говорять дорослі, бере на озброєння ці приклади, як МОЖНА звертатися до оточуючих з агресією.
І, навпаки, якомога частіше необхідно проявляти до нього:
- терпіння,
- прийняття його таким, яким він є,
- увагу і повагу до його особистості,
- любов, що виражається теплими словами, тілесними обіймами.

2) Не можна забороняти дитині висловлювати свої негативні емоції:
Якщо з найменших років, Ви будете забороняти дитині висловлювати свою агресію: лаяти його за це, вимагати: «Не кричи! Чи не бийся! Не злися! », То він, безумовно, засвоїть -" злитися - це погано ". Але яка в нього альтернатива? У напружених негативних ситуаціях просто - нічого не відчувати. Але що йому робити? Особливо за умови, якщо він тут же бачить, що самі батьки дозволяють собі кричати або застосовувати фізичну силу - до нього, або навіть один до одного. Коли він усвідомлює, що слова батьків розходяться з їх діями.

Якщо у малюка вистачить сил вирішити в собі цей внутрішній конфлікт - він неминуче прийде до придушення своїх почуттів, нерідко, до депресії. І навіть до нещирості та ворожості по відношенню до батьків.
Тому для батьків (і близьких людей) важливо навчитися порівнювати свої слова з ділом, і не вимагати від малюка неможливого - стримувати в собі злість. Потрібно прийняти, що злість - це перш за все негативна емоція, реакція захисту, і важливо дозволити дитині дати вихід цієї енергії, але не придушувати її в собі. Тому:

3) Вчимо малюка реагувати правильно:
Часто діти проявляють свої негативні переживання - саме у фізичній агресії.
Це відбувається тому, що вони просто не знають, як можна відреагувати по-іншому.
І ось дитина кричить, намагається Вас вдарити, що робити?
Обійміть і міцно притисніть її до себе. Після того, як поступово вона заспокоїться, скажіть їй, що коли їй погано - Ви готові її вислухати.

Поміркуйте разом з дитиною (без свідків), до чого може привести така його поведінка в подальшому. Наприклад: "Милий мій, зараз ти відібрав іграшку у Петі, він образився, і потім не захоче з тобою грати".
Завжди (навіть, коли, здавалося б не вистачає часу) - докладно пояснюйте дитині, чому Ви заборонили йому щось робити. У будь-яких випадках, вимога до нього, має бути розумною, і на його виконанні потрібно наполягати. Таким чином - Ви ясно дасте своєму чаду зрозуміти, чого від нього чекаєте.
Навчіть дитину, (і постійно нагадуйте йому про це) - що є інші способи реагувати в напруженій ситуації, не завдаючи іншим людям шкоди. наприклад:
а) Дію замінити словом, поясніть дитині, що про свої емоції можна говорити, і, що "битися" - це не правильно. Навчіть його формувати, так звані, "Я-повідомлення": "я злюся, тому що ...", "я образився, бо ...", "я засмутився, тому що ...".
Допоможіть йому поступово освоїти цю "мовн почуттів", і йому буде простіше висловити свої емоції, не намагаючись привернути Вашу увагу поганою поведінкою. У довірчій бесіді, без моралей, дайте малюкові зрозуміти, що він може завжди Вам розповісти про свої переживання, і Ви завжди будете готові його вислухати.

б) Покажіть дитині безпечні приклади, як можна "випускати пар", коли він дуже злий: зминати і рвати папір, газету, бити спеціальну «злу подушку», а також кусати і кричати в неї, можна так само кидати з усією силою м'які м'ячики в кут.
в) Злість можна намалювати, зліпити з пластиліну (Ви ліпіть свою, а дитина свою) - і коли вона буде готова, покажіть як можна її трансформувати в спокій, доброту до оточуючих.
Дуже важливо також "тренувати" дитину різним способам виходу з конфліктів, придумайте їх разом з ним. На додаток, можна частіше читати дитині добрі казки, де "Добро завжди перемагає зло", а головні герої ведуть себе гідно, інсценувати з іграшками сценки, що програють безпечні шляхи виходу з конфліктних ситуацій, включати і розучувати позитивні пісні, подібні: "Усмішці" і "Дорогою добра".

4) Візьміть Агресію - під свій чуйний контроль:
- Емоційну розрядку, так необхідну дитині - він може отримати в рухових навантаженнях: на прогулянці (для якої потрібно збільшити час) - дайте йому можливість досхочу набігатися, танцюйте разом з ним, робіть зарядку вранці.
- Не перевантажуйте його психіку переглядом телевізора, повністю виключайте перегляди передач і мультфільмів з насильством.

Необхідно берегти незміцнілу дитячу психіку від "агресивних вторгнень". Хоча б для того, щоб у нього не створювалося враження, що ображати когось, робити комусь боляче - це буденно, і може навіть, ознака сили й авторитету. Навпаки ж, Ваша дитина повинна навчитися в майбутньому протистояти агресорам.

- Відзначайте успішні дії Вашої дитини! Всі свої сили зосередьте на формуванні правильних вчинків свого малюка, але не на викорінення небажаних. Коли він поводиться належним чином - закріпіть ці зусилля похвалою, скажіть: «Я пишаюся тобою, за те, що ти так вчинив (ла)». Покажіть, що Ви дійсно задоволені ним.