# data[].attributes.body
Omul, pe lângă alte capacităţi precum capacitatea de a simţi, gândi, vorbi, imagina etc, o posedă şi pe aceea de a reţine, conserva, şi reutiliza propria sa experienţă. Acest lucru  este  realizat  cu ajutorul  memoriei. Asadar memoria se referă la experienţa trecută a individului (fapte, întâmplări, evenimente, persoane, etc.).

# data[].attributes.body
Memoria este procesul psihic cognitiv superior de întipărire, păstrare şi reactualizare (recunoaştere şi reproducere) a informaţiilor din experienţa anterioară.

# data[].attributes.body
Memoria este o capacitate generală a întregii materii , fie ea vie sau nu.

Astăzi se vorbeşte despre memoria maşinilor, de capacitatea lor de a reţine informaţii şi de a le furniza pentru sa fi utilizate. De exemplu, memoria calculatorului.

# data[].attributes.body
Primul proces al ei este memorarea informaţiilor, numită şi întipărire.
Păstrarea  presupune reţinerea pentru un timp mai scurt sau mai lung a celor memorate.
Reactualizarea se referă la scoaterea la iveala a celor memorate şi păstrate

# data[].attributes.body
Trei caracteristici sunt particulare pentru memoria umana: caracterul mijlocit, caracterul selectiv şi caracter

ul inteligibil

. Acestea o separă de prelucrarea informaţiilor cu memoria simplă şi mecanismele sale psihice.

Caracterul mijlocit se referă la felul în care, pentru reţinerea şi reproducerea mai uşoara omul foloseşte mijloace şi instrumente de memorare.

Caracterul inteligibil presupune înţelegerea informaţiei noi sau a celei reactualizate. Se referă şi la organizarea în funcţie de semnificaţia materialului memorat. În acest

sens există laturi ca sistematizarea, clasificarea, judecata, legând memoria de gândire.

Se face apel la mijloace logice de memorare, cum ar fi elaborarea unor planuri mnezice, prin care spre exemplu s-ar organiza un referat în mai multe subcapitole , sau apelarea raţionale

# data[].attributes.body
Reactualizarea are şi ea 2 forme: recunoasterea şi reproducerea.

Recunoasterea se realizează în prezenţa obiectului, presupune procese simple, perceptive şi suprapunerea modelului actual peste cel aflat în mintea subiectului.
Reproducerea constă în identificarea informaţiilor memorate în absenţa acestora.