# data[].attributes.body
Helmer: Er det lærkefuglen, som kvidrer derude?
Nora: Ja, det er det
Helmer: Er det ekornet, som rumsterer der?
Nora: Ja!

Ved at Helmer kalder Nora for lærkefugl og egern, beskriver han på en måde sin hustru som et uselvstændigt væsen.

- Julie

# data[].attributes.body
Nora: "pyt vi kan jo låne så længe."
Helmer: "Nora! er nu letsindigheden ude og går igen? sæt nu jeg lånte tusend kroner idag og du satte dem overstyr i juleugen og jeg så nygårsaften fik en tagsten i hodet og lå der-"

# data[].attributes.headline
Forholdet mellem Nora & Helmer + replikker:

# data[].attributes.subject
Forholdet mellem Nora & Helmer + replikker:

# data[].attributes.body
akt 1, side 12 Helmer til Nora: “.. Har nu lille spillefugl været ude og sat penge overstyr igen?“
Passivt aggressiv + irettesætter hende som en far irettesætter sin datter.

Ibid: “... tar hende spøgende i øret“.
understreger ovenstående observation.
“... Nora, du est en kvinde!“
underforstået at Helmer mener, at hun som kvinde ikke forstår sig om gæld og låne.“ - han vil ikke overlistes af en kvinde.

Forholdet mellem Helmer og Nora + beskrivelse af deres karakter:

- Hieraki mellem Helmer og Nora. Han har “bukserne på“ i deres forhold. Han snakker til hende i en meget passiv aggressiv tone: “spillefugl, “lille ødeland“ osv som skaber en diskurs hvor Helmer har autoriteten. Han vil ikke overlistes af en kvinde, fx pengesnakken.

NORA:
Nora virker som en person som går op i hvad folk tænker om en. Den perfekte familie + det perfekte glansbillede. Begyndelsen af stykket viser den knap så perfekte familie. Man får indtrykket af, at Nora bliver verbalt undertrykt af sin mand Helmer. Når Fru Linde så dukker op, opfører Nora sig dobbelt moralsk og opstiller en facade hvor hun udstråler glæde og lykke. Snakker kun om sig selv og hende lykke, mens hendes veninde er i en dyb ulykke. Tegn på selvoptagethed.

HELMER:
dominerende.
passiv aggressiv.
Stolthed er både hans styrke og svaghed. Nora reddede vidst hans liv nede i Italien? Det kunne medvirke til hans stolthed, at en kvinde reddede hans liv.

- Hanna

# data[].attributes.body
Helmer: "så, så nu skal ikke sanglærken hænge med vingerne. Hvad? Står ekornen og surmuler? Nora hvad tror du jeg har her?"
Nora: "penge!" side 13

Helmer: "jo visst er det så det vil sige, hvis du virkelig kunde holde de penge, jeg gier dig, og virkelig købte noget til dig selv for dem. Men så går de til huset og til så mangt og meget unyttigt, og så må jeg punge ud igen" side 14

Helmer: "Og jeg vilde ikke ønske dig anderledes, end netop således, som du er, min søde lille sanglærke." side 14

Marigona

# data[].attributes.body
''Så, så nu skal ikke lille sanglærken hænge med vingerne. Hvad? Står ekornen og surmuler?'' Side 13

''Kristine, kan du tilgive mig? ... du er jo bleven enke!''
''Og stakkels dig, han efterlod dig jo ikke noget at leve af''

Mette

# data[].attributes.body
Side 12:
Helmer: er det ekornet, som rumsterer der?
Side 13:
Helmer: Nora, Nora, du est en kvinde
Side 14:
Helmer: Hvad er det de fugle kaldes, som altid sætter penge overstyr?
Side 19:
Fru Linde: Nora, Nora, er du endnu ikke bleven fornuftig? I skoledagene var du en stor ødeland.

- Alexander

# data[].attributes.body
Side 12
Helmer  "Å, ved du hvad, ødsle kan vi ikke"
Nora "Jo, Torvald, lidt kan vi nok ødsle nu. Ikke sandt? Bare en lille bitte smule. Nu får du jo en stor gage og kommer til at tjene mange, mange penge"

Side 14
Nora "Å fy, hvor kan du da sige det? Jeg sparer dog virkelig alt, hvad jeg kan"

Side 15
Helmer "Ganske som din fader var... Det ligger i blodet. Jo, jo, jo, sligt er arveligt, Nora"

Side 19
”med småting, med håndarbejde, med hækling og med broderi og sådan noget”

-Lærke

# data[].attributes.body
S. 19
"Idag vil jeg ikke være egenkærlig. Idag vil jeg tænke bare på dine sager. Et et må jeg dog sige dig. Ved du den store lykke, som er hændt os i disse dage?”
Herefter plaprer hun løs om sig selv

Helmer nedgør Nora.
S. 14
Nora: “Å fy, hvor kan du da sige det? jeg sparer dog virjelig alt, hvad jeg kan” (igen dobbeltmoralsk)
Helmer (ler): “ja, det var et sandt ord. Alt hvad du kan. Men du kan slet ikke.”

- Maiken

# data[].attributes.body
Man kan godt fornemme hierarkiet mellem dem. Helmer tager beslutningerne og hun er underdanig og gør hvad han siger - dette er samtalen om at købe ind til jul. ”nu får du jo en stor gage og kommer til at tjene mange, mange penge.” s. 12.

Dog er Nora alligevel modsigende øverst sige 13, men får ikke sin vilje.

Nora virker som en kærlig mor, der tænker meget på hendes børn, og at de skal have det godt. (s. 13 nederst afsnit).

Helmer stoler ikke på Nora, når det kommer til penge s. 14 de 5 nederste replikker. 2. replik s. 15!!!

s. 15 nederst (stjerne) hierarkiet mellem de to kommer igen til udtryk da hun siger ”Jeg kunne da ikke falde på at gøre dig imod”. For inden det presser Helmer på, ved at blive ved med at spørge ind til hendes sliktrang.

s. 16 4. nederst replik ” nej visst kunde du ikke, min stakkers lille Nora….” (Helmer roser Nora meget for hendes måde at give kærlighed til sin familie - ved at gøre alting fint og hyggeligt.)

- Signe