# data[].attributes.body
Tiir elab meresaartel ja laidudel, ka rannikul. Peamiselt lendab, ei tavatse ujuda. Tiir on kalatoiduline, harvem sööb ka limuseid, linnupoegi, putukaid. Püüab väikesi kalu vette sööstes. Osavalt püüavad ka õhust kiile ja teisi putukaid.

# data[].attributes.body
Pesitseb alati kalarikaste veekogude (jõed, järved, mered) läheduses, sagedasti suurte jõgede deltades kolooniatena. Kormoran on alatoiduline (särjed, mudilased jms), muu toit on ilmselt juhuslik (limused, putukad, taimed).

# data[].attributes.body
Kalakajaka elab mererannikul, vähem suurtel järvedel ja soodel, sageli tegutseb sadamates. Kalakajaka toiduks on kalad, raipedkonnad, ussid, hiired, veeselgrootud, õhus tabatavad kiilid jt putukad, ka marjad ja idanevad terad, tihti haudenaabrite munad ja nõrgad pojad.

# data[].attributes.body
Meriski elupaigaks on rannaklibu või liivarannik. Meriski põhiliseks toiduobjektiks on selgrootud loomad.

# data[].attributes.body
Hahki elupaigaks on meresaared, rannikualad.  Hahk pesitseb peaaegu eranditult väikestel meresaartel tavaliselt rannaroostikus. Hahk toitub limustest, eriti tähtsal kohal on rannakarp. Hahki ohustab enam saartele peale jäävad rebased ja kährikud.
Hahk ei kuulu looduskaitse alla

# data[].attributes.body
Viigerhüljes on väiksem kui hallhüljes. Viigri koon on lühike ja töntsakas. Ta toitub peamiselt kaladest, vähem tarvitab ta vähilaadseid ja limuseid. Viigerhüljes on jäänukliik. Ta poegib veebruari lõpus või märtsis jää peal olevas lumekoopas. Tavaliselt on viigril 1 poeg, haruharva rohkem. Poeg on juba paari päeva vanuselt võimeline ujuma. Viigerhüljest ohustab peamiselt inimtegevus: keskkonna reostamine mürkainetega, kalapüüdmisel kasutatavad võrgud ja röövküttimine. Viiger elab rannavetes. Ta on looduskaitse all.

# data[].attributes.body
Hallhüljes on Läänemere suurim imetaja. Ta koon on piklik. Täiskasvanud isaslooma pikkus on üle 2 meetri ja kaal kuni 300 kg. Emased on väiksemad. Ta elab enamasti avamerel. Hallhüljes toitub enamasti kaladest, veel sööb ta mereselgrootuid ja taimi. Poegib ta jääl või maal. Hallhülge pojad sünnivad keskmiselt veebruari lõpus-märtsis. Algul on pojad abitud ning ei oska ujuda, ilma vanemateta nad hukkuksid. Hallhüljest ohustab enamasti reostumine, kuna toiduahela lõpplülina koguneb temasse palju mürkaineid. Ta on looduskaitse all.

# data[].attributes.body
1. Haugi rahvapärased nimetused on havi, aavi, avi, purikas, purik.

2. Haugil on nooljas keha, mis on natuke külgedel lamenenud. Haugi

3. tavaline suurus on 50–100 cm, aga ta võib olla üle 150 cm pikk.

4. Keskmise suurusega haug kaalub tavaliselt kuni 0,3-2,5 kg, suurimad isendid võivad olla isegi 20 kg.

5. Seljauim on keha tagaosas, suurendades saba tõukepinda Suhteliselt suurel peal on pardi nokka meenutav suu, millel on tahapoole kaldu olevad hambad.

6. Haugi värvus sõltub keskkonnast, keha on selja pealt tavaliselt rohekas-sinakas, mis muutub allapoole minnes üha heledamaks, kõhualune on valge.

7. Haug elab peamiselt järvedes ja aeglase vooluga jõgedes, ka riimvees. Elupaik on tihedalt seotud veekogude taimestikuvööndiga, kus ta saaki varitseb.

8. Haug toitub ahvenatest, kiisadest, viidikatest, latikadest, suuremad isendid söövad isegi konni, pardipoegi ja pisiimetajaid. Maimud toituvad planktonvähkidest ja putukavastsetest.

9. Haugi Marja hulk on 2-170 tuhat,
Marja areng kestab sõltuvalt veetemperatuurist 10...25 päeva. Maimud lähevad üle röövtoidule juba sama suve lõpuks. Haug saab suguküpseks  3-4 aasta vanusena.

10. Haug on ohtlik röövkala, sellepärast haugil ei ole loodusliku vaenlast, kuid haugi ohustab inimene. Haugi püük on keelatud 1. märtsist 15. maini.

11. Haugi tähtsuseks on toit

ravimitööstus – kalarasvast kalaõlitooted

kalakasvandused

tööstuslik tooraine – liim, väetised, loomasööt

ilukalad

teaduslikud katsed – med uuringute tarbeks
tähtis lüli toiduahelates vms.

12.   Huvitav lugu: Latikas ja haug samal ajal põhjaka otsas.Havi kaalus 1,7kg ja latikas 1,2kg.Ja söödaks oli muidugi ööuss.

13. Joonistatud pIlt kalast:

# data[].attributes.body
Siirdekalad ehk diadroomsed kalad on kalad, kes kudemiseks lähevad kas mageveekeskkonnast   merre (katadroomne ränne) või vastupidi (anadroomne ränne).
Enamik siirdekalu on anadroomsed ehk koevad magevees. Siia kuuluvad näiteks mitmed lõhelased.
Katadroomsed kalad on näiteks angerjas, kes siirduvad kudema Sargasso merre. Tüüpiliseks poolsiirdekalaks on vimb.

# data[].attributes.body
Räim

# data[].attributes.body
Kilu

# data[].attributes.body
Mõlemad kalad toituvad planktonist. Räime Keskmine kehapikkus on 12-17 cm. Hiidräimedel kuni 1 kg. Kilu: keskmine kehapikkus 9-14 cm maksimaalselt kuni 17 cm. Kilu on kõhualt kare, aga räim on kõhualt sile.

# data[].attributes.body
Noortel kaladel on jões toiduks putukavastsed, veidi vanematel limused jt väikeloomad. Meres on toiduks peamiselt kilu ja räim. Kudemisel ei toitu. Noored lõhed elavad algul jões, siis meres ja suguküpsuse saabumisel suunduvad tagasi oma sünnijõgedesse.
Ohustab liigne püüdmine. Püük on keelatud 1. septembrist 30. novembrini.

# data[].attributes.body
sööb peamiselt räime, kilu, ka lesta ja oma nooremaid liigikaaslasi. Esimesel kahel eluaastal toitub peamiselt koorikloomadest ja hulkharjasussidest.
Tursk on eranditult merekala. Tursa arvukusele võivad negatiivselt mõjuda halvad hapnikutingimused kudemispiirkonnas, siis võib marja suremus ulatuda 90 protsendini. Ei kuulu looduskaitse alla.

# data[].attributes.body
Täiskasvanud lestad toituvad limustest ja väikestest kaladest.
1 ja 2 aastased lestad toituvad peamiselt surusääsklaste vastetest ja
pisivähilistest. Lest on põhjaeluviisiga merekala. Lest ei kuulu looduskaitse alla.
Püük on keelatud 1 veebruarist. 30 juuni

# data[].attributes.body
Kilu toitub valdavalt plankilistest selgrootutest.
Talvel toitub kilu vähem. Kilu elab kohati magevees.
Kilu ohustab intensiivne väljapüük. Kilu ei ole looduskaitseall

# data[].attributes.body
Tavaline räim toitub planktonist, aga hiidräim on röövkala ja sööb sageli ogalikke. Räim elab kohati magevees. Räime ohustab intensiivne väljapüük, aga ka inimtegevuse jääkproduktid, mis satuvad eeskätt rannikuvetesse, kuhu räim koeb ja kus arenevad vastsed.