# data[].attributes.body
GIDDENS
GOFFMAN
ERIK ERIKSON
IDENTITET
__________________________

FAMILIEFORMER
SKILSMISSE
REGNBUEFAMILIE

# data[].attributes.body
COLLAGE - FAMILIEFORMER
VIDEO

# data[].attributes.body
INTERVIEW MED ET BARN, EN UNG OG EN VOKSEN

# data[].attributes.body
EGNE NOTATER FRA UNDERVISNING

# data[].attributes.attachment_link.description
IDENTITET: Definition af begrebet "identitet". Socialpsykologi. Sociologi. Socialisering. SOCIALKLASSER. Sociale arenaer. Socialgrupper. Opdragelse. Kulturel påvirkning. PSYKOLOGI. Børn. Voksne. Adfærdsvanskelighed. Socialklasser. Elite. Klasseforskelle. Depression. Depressiv. Nedtrykthed. Bipolar. Unipolar. Mani. MD. Depressioner. Depressivitet. Sociologi. Psykologi. opdragelse. SOCIALKLASSER. Flemming Ravn. IDENTITET. Identitetsdannelse. Identitetskrise. Socialisering. Kultur og opvækst. Normer. Roller. Ungdom. Bipolar affektiv lidelse.

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Det er en samtale, der kræver grundig forberedelse. Og mor og far bør sammen fortælle børnene, at de skal skilles, skriver familievejleder Lola Jensen i bogen "Pas på familien". Læs et uddrag her

Når man har besluttet sig for, at man skal skilles, er det tid til at fortælle det til sine børn. Og det kan være fristende at gøre, så snart man er nået til en eller anden form for enighed.

Der kan dog skabes en bedre lyd i fortællingen ved at vente lidt, så man føler sig lidt mere samlet og færdig med at bearbejde de allerførste følelser over bruddet og også har fået fremtiden med bosteder og deleordning på plads; måske skal den stores konfirmation lige fejres, inden man sætter sig ned, sammen, for at fortælle børnene om skilsmissen og det nye, der kommer til at ske.

Omvendt kan man blive tvunget til at fortælle det tidligere, end man egentlig selv er parat til, hvis man fornemmer, at børnene kan mærke, at der er noget i gære, selvom man har gjort sit bedste for at gå rundt og lade, som om alt er ved det gamle.

Hvis børnene fornemmer, at der er noget galt, uden at vide hvad det er, kan de nemlig begynde at spekulere alt for meget, og der kan opstå mange gætterier, især hos de lidt større børn.

Måske begynder børnene endda at oparbejde en skyldfølelse: "Mor og far er ikke, som de plejer at være, og de er sikkert kede af det, fordi jeg hele tiden gør noget forkert i skolen."

Børn kan nemt mærke, hvis der er en dårlig stemning i familien, men de kan sjældent sætte de rigtige ord på, hvad det er, der sker, når de kun har deres egne gætterier at gå ud fra.

De kan også begynde at frygte, at deres forældre er syge, hvis de kan mærke en forandring eller en misstemning. Børn skal ikke være meget mere end seks år, før de bliver opmærksomme på livets mere eksistentielle sider.

Så hvis I ikke kan skjule, at der er en skilsmisse på vej, er det bedre at fortælle det med det samme - også selv om I gerne lige ville have haft nogle uger eller flere til at sunde jer og få det følelsesmæssige og praktiske til at falde nogenlunde på plads.

Børns forskellige reaktioner ved skilsmisse

Der kan være stor forskel på, hvordan børn reagerer på misstemninger i familien. De fleste børn reagerer ved at blive pirrelige og nærtagende, og de kan pludselig synes, at små opgaver, der tidligere var piece of cake, er nærmest uoverskuelige. De bliver med andre ord opgivende på forhånd.

De større børn kan også for en tid miste lysten til at gøre noget ud af sig og lade værelset sejle og håret blive fedtet (Det kan forekomme hos tweens og teens uanset forældreforholdene).

Der er også mange børn, der bliver pleasere, når de fornemmer, at der er noget galt. De tilpasser sig, gemmer deres egne problemer og frustrationer væk og servicerer forældrene ved at gå ud med skraldespanden, støvsuge eller se efter lillesøster, i håb om at en aflastning kan give forældrene overskud til at få det bedre.

Piger føler oftere en skyld oven i alt det andet, som de ikke kan definere, og de kan reagere ved at blive stille og trække sig, og måske får de også hoved- eller mavepine og let til gråd.

Der kan også sagtens være drenge, der reagerer på den måde, men de har omvendt også en tendens til at reagere udad, ved at hyle, blive destruktive og lade det gå ud over nogen eller noget.

Større børn kan vælge at søge væk fra hjemmet. Men det kan de små børn jo ikke. De er meget tættere på familien i hverdagene, fordi de på grund af deres alder ikke har så meget netværk uden om familien, og de kan derfor ikke selv trække sig ud af manegen.

Derfor ender især de mindste børn med at bruge mange kræfter på at forsøge at læse et sæt forældre, der ikke opfører sig, som de plejer - og det kan i værste fald bevirke, at de får mindre overskud på deres kode- og aflæsebarometer i vuggestue eller dagpleje, i børnehave og SFO, i skolen og til fritidsaktiviteterne og blandt deres venner - ganske enkelt fordi de ikke kan kode og aflæse forældrene, og for de større børns vedkommende frygter, hvad der måske er sket, når de kommer hjem.

Der er mange forældre, der ville ønske, at de kunne kigge ind i en krystalkugle for at se, hvordan deres børn vil reagere på en skilsmisse, så forældrene kunne forberede sig. Og derfor kan det være fristende at stikke en finger i jorden undervejs i skilsmisseprocessen. Men tæm tanken om at inddrage børnene. Det kan ikke anbefales at forsøge at finde ud af, hvor børnene står, ved at stille spørgsmål som:

"Hvordan ville du have det med, at mor og far gik fra hinanden?" "Hvor ville du så helst bo?" "Hvor mon du så kunne gå i skole?" Det har kvinder oftere en tendens til at gøre end mænd, fordi de hyppigere end mænd går og tænker på skilsmisse og forsøger at forberede sig selv på den. Og det vil de egentlig gerne gøre sammen med børnene.

Men det er og bliver en undergravende virksomhed, hvis forældre stiller spørgsmål til børnene i tiden frem til skilsmissen, også selv om det sker i den bedste af alle meninger, fordi man som forælder altid gerne vil mærke, hvor man har sine børn.

Hvordan fortæller man børn om skilsmisse?

Man bør som sagt - helst, men det er ikke altid muligt - have så meget på plads som muligt, inden man fortæller sine børn, at man skal skilles. Men nogle gange kan bearbejdningen af ens egne følelser og de praktiske foranstaltninger trække så langt ud, at man ikke kan udsætte afsløringen så længe.

Uanset hvornår man fortæller det, så bør man forberede sig på, hvordan man fortæller det til sine børn. Og det bør man gøre sammen, så den ene part ikke bagefter kan føle, at fortællingen har været til den andens fordel.

Begge forældre bør altså altid være der, når man fortæller børnene, at man skal skilles. Og man bør forsøge at skabe en situation, der hverken er opstillet eller minder for meget om en terapeutisk situation med stearinlys og en "Vi har noget meget svært at fortælle jer"-indledning. Omvendt bør det heller ikke falde som en overfladisk bemærkning, der lige bliver smidt af a la: "Vi skal for resten skilles" i samme toneleje som: „Gider du lige rydde af bordet?"

Noget af det, som børn frygter mest lige i det øjeblik, hvor deres forældre fortæller, at de skal skilles, er, at forældrene skal holde op med at elske dem, fordi de er holdt op med at elske hinanden.

Børn frygter ganske enkelt, at de bliver valgt fra, ligesom forældrene ved skilsmissen har valgt hinanden fra. Derfor er det fint og flot at lægge ud med at fortælle børnene, at I skal skilles, men at I som forældre aldrig nogensinde vil holde op med at elske dem - at I elsker dem for livet, uanset hvad der sker.

I kan sagtens aftale på forhånd, hvem der tager ordet. Og I behøver ikke i udgangspunktet at fortælle, hvorfor I skal skilles, medmindre børnene altså selv spørger. Hvis børn spørger, så skal de have svar.

Også selv om det er et svar, som I egentlig gerne ville have ventet med at levere. I bliver ganske enkelt nødt til at være ærlige. Også selv om det er nogle af de mere ubehagelige spørgsmål, der bliver stillet, som for eksempel:

"Er I enige om det her?" eller "Er der en af jer, der har fundet en anden?" Hvis der rent faktisk er en af jer, der har fundet en anden, så er det den part, der har gjort det, der skal svare.

Det kunne lyde sådan her: „Ja, det har jeg." „Hvordan kunne du det?" fortsætter barnet måske. "Ja, det spørger jeg også mig selv om," svarer du så, "men jeg er blevet forelsket i en anden."

De voksnes skal tage ansvar ved skilsmissen

Det er og bliver forældrene, der er de voksne, og derfor må de opføre sig som sådan - også selv om det er brandhamrende svært og ubehageligt.

Forældre må tage, hvad der kommer, med oprejst pande. Det er måske svært for forældrene at gøre det, men hvis man samtidig forsøger at huske på, at det gør det nemmere for børnene, bliver det måske knap så svært.

Hvis børnene stiller spørgsmål, der går personligt til den ene part, er det altså denne, der må svare. Omvendt har begge parter retten til at bryde ind, hvis den anden part begynder at sidde og snakke nonsens og måske forsøger at bilde børnene ind, at man flytter fra dem, fordi man så får kortere vej til arbejde.

Det kan måske være en hjælp at tale i billeder, men det skal tilpasses børnenes modenhed. De mindste børn skal have en ret kort og enkel fortælling. Det skal de ældste børn også, og de vil måske selv afbryde og sige: „Ikke så meget snak, fortæl os sandheden. Skal I skilles?" Mellemgruppen kan have glæde af billeder, men først efter den klare melding om, at far og mor skal skilles.

Man kan så fortælle børnene, at far og mor i sin tid blev forelskede og elskede hinanden så højt, at de blomstrede som et træ om foråret, og at der kom frugter på - og det var jer børn - som de plukkede sammen.

Men så blev det efterår, bladene visnede, og selv om det er et træ, der har båret fine frugter og sat smukke skud, så er der ikke blevet passet ordentligt på træet i hverdagen af de voksne. Det er derfor, det er visnet, og det er derfor, at det nu bliver flyttet over i noget andet jord, og så er håbet, at der igen kommer liv i træet - at alle kan blive glade og blomstre igen, selv om det ikke skal være samme sted som før.

Det er vigtigt, at det er jer som forældre, der tager styringen i denne situation. I bør simpelthen signalere til børnene, at I nok skal få styr på det her, at det er en voksenopgave og bestemt ikke en børneopgave.

Det er også vigtigt at signalere, at de gerne må være kede af det, og at I godt kan forstå, hvis de er det, men at de ikke skal bekymre sig, fordi I sørger for alt det praktiske, som for eksempel at de kan blive ved med at bo i nærheden af venner, skole og sport.

I bør hele vejen igennem understrege over for dem, at ansvaret er jeres, og at det er jeres fastdefinerede mål at få det hele til at fungere.

En grimasse der kan passe

Ansigtsmimikken skal passe til budskabet. Og selv om man skal virke overskudsagtig, ville det ikke være passende at sidde og smile, mens man serverer en skilsmissebesked. Men prøv gerne at lade være med at se dybt traumatiseret ud. Prøv at finde en grimasse, der kan passe.

Den skal gerne signalere styrke, men også sorg. Det lyder som lidt af en svær cocktail, og det er det også. Men det er vigtigt at vise børnene, at I godt kan følges med dem i det her; at de kan regne med jer, at I er stærke nok til også at bære deres byrder, og at det er et fælles projekt.

Og samtidig er det helt okay at vise følelser. Det er okay at græde, når man fortæller sine børn, at man skal skilles. Forældre viser jo dermed børnene, at de også har følelser, og at det her er svært.

Men der må ikke komme bitre piller ud af munden, der har til formål at trække børnene i den ene eller den anden retning. Man skal vise styrke over for sine børn som forælder, også selv om man er dybt ulykkelig over skilsmissen. Så jo mere samlet man kan være, jo bedre, også selv om det er med tårer.

I kan sagtens sige til børnene, at I godt ved, og at I godt kan se, at de bliver kede af det, og så kan I trøste dem. Men gør det uden at fylde en hel masse nye ord oveni.

De - og I - skal have en chance for at bearbejde den voldsomme information, som I lige har serveret, og som de lige har modtaget, og alle skal have tid til at hulke færdig.

Så skal spørgsmålene nok komme den næste tid, og svarene kan med fordel falde samtidig med spørgsmålene - så børnene ikke bliver kvalt i en dynge af informationer og ord, men får lejlighed til at bearbejde det umiddelbare, som de måtte føle.

Tag hensyn til børnenes forskellige aldre

Det er naturligvis forskelligt, hvordan børn reagerer, afhængigt af deres personlighed og alder - og sommetider også afhængigt af placering i søskendeflokken, fordi den ældste oftere tager ansvar for de yngre.

Tit er der flere børn i forskellige aldre i en søskendeflok. Derfor kan det være svært at servere budskabet, så det rammer alle lige rent, men de bør have beskeden samtidig. Det er derfor vigtigt at bestræbe sig på at finde en eller anden midte, i hvert fald til den allerførste udmelding. Så kan man altid sidenhen tage børnenes spørgsmål individuelt, for her vil niveauet ligge meget forskelligt.

Når det gælder de helt små vuggestuebørn, så forstår de sjældent, hvad der bliver sagt. De kender slet ikke ordet skilsmisse og forstår heller ikke konsekvenserne. Her bør man give en helt skrabet version og bruge ord, som barnet kender, og måske bare sige, at den ene forælder skal flytte og bo et andet sted.

De store vuggestuebørn på to eller tre år kan måske godt forstå lidt, og måske kender de også nogen, hvis forældre er skilt.

Men de tænker ikke så dybt over det og kan ikke forstå, hvilken konsekvens det får for dem selv. Her bør man ikke begynde at tale om samkvem og deleordninger i selve situationen, men tage det hele lidt hen ad vejen. Så altså også en forholdsvis skrabet og enkel fortælling til dem.

Børnehavebørn er modenhedsmæssigt meget forskellige, men vil typisk kunne forstå en hel del, især fra fireårsalderen og op. Billedet med træet vil man med fordel kunne anvende på denne aldersgruppe.

Når børn er over seks år og går i skole, vil de typisk kunne forstå konsekvenserne, selv om de ikke kan overskue dem. Her bliver hovedet hurtigt fyldt op med spørgsmål, og det, der melder sig først, er næsten altid: "Hvor skal jeg så bo?" Og det er som sagt absolut at foretrække, at man kan svare på det. Her kan man måske svare noget i retning af: "Mor og jeg har fundet frem til, at den bedste løsning er, at ..."

Hvor meget børnene selv har at skulle have sagt i netop denne komplicerede samværsproces, kommer bogen ind på senere i kapitlet om samværsformer.

Med større børn, der forstår eller har en fornemmelse af konsekvenserne, er det desuden vigtigt, at forældre får etableret et fortroligt rum, så børnene ved, at de senere kan komme og spørge om hvad som helst.

Der bør altså allerede her tænkes over og gives udtryk for, at de uden frygt kan komme til begge forældre, og at deres spørgsmål og ønsker aldrig vil blive brugt imod dem på et senere tidspunkt.

De større børn melder gerne selv ind, både lige når forældre har fortalt, at de skal skilles, og i tiden derefter.

Større børn stiller flere spørgsmål, måske også ledsaget af gråd, mens de mindre børn måske begynder at græde efter fortællingen om skilsmisse og så vender sig mod den ene af forældrene for at blive trøstet.

Både store og små børn løber måske ind på værelset, enten for at være alene med den grimme nyhed eller for at straffe forældrene, fordi de har valgt at blive skilt - og her falder straffen hårdest på den part, der eventuelt har fundet en anden.

Men bank på barnets dør og gå derind, hvis det er et mindre barn, og spørg om tilladelse, hvis det er et større. Prøv at trøste det mindre, og spørg det større: "Er der noget, jeg kan gøre? Må jeg få lov at trøste dig?" Sid så hos barnet, men uden at sige en masse, og lad det mærke den voksnes beskyttende favn.

# data[].attributes.attachment_link.title
Hvordan fortæller du dit barn om skilsmissen?

# data[].attributes.attachment_link.description
Det er en samtale, der kræver grundig forberedelse. Og mor og far bør sammen fortælle børnene, at de skal skilles, skriver familievejleder Lola Jensen i bogen "Pas på familien". Læs et uddrag her Når man har besluttet sig for, at man skal skilles, er det tid til at fortælle det til sine børn.

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Op mod hvert tredje barn oplever, at deres forældre bliver skilt, inden de bliver 18 år.

Og det går ud over børnenes skolegang og trivsel, når forældrenes parforhold er i problemer, viser en rundringning DR Nyheder har foretaget blandt skoleledere på næsten 150 danske folkeskoler.

Her oplever omkring halvdelen af skolelederne, at flere elever får problemer i skolen, fordi forældrene er gået fra hinanden.

Men hvorfor går ægteskabet galt for mange par? To familieterapeuter forsøger her at give et svar.

Læs også: Skilsmisser går ud over børns skolegang

Kommunikation essentiel

Børn, arbejde og fritidsinteresse er de største årsager til, at parforholdet bliver forsømt.

Det forklarer Anne Cathrine Krabek, der har 15 års erfaring med familie- og parterapi.

- Folk glemmer, at parforholdet skal dyrkes på lige fod med de andre ting. Når parret har travlt med at få hverdagen til at fungere, bliver kommunikationen nedprioriteret. Og det kommer til at gå ud over forholdet, siger Anne Cathrine Krabek.

Læs også: Lærere og pædagoger skal uddannes i at hjælpe skilsmissebørn

Kommunikation er grundlæggende for, at et ægteskab ikke ender i skilsmisse.

- Det første, der går galt, er, at man taler forbi hinanden. Lyt til hinanden, så man undgår konflikter. Det mangler mange par at lære, siger familieterapeut Anna Prip, der er tilknyttet Frie Børnehaver og Fritidshjem som terapeut.

Kan gå galt efter få år

Herhjemme ender 46 procent af alle ægteskaber i en skilsmisse. Statistisk set er sandsynligheden for skilsmisse meget lav i det første år af ægteskabet, men herefter stiger risikoen kraftigt. Det viser tal fra Danmarks Statistik.

Statistisk er det i det fjerde år af et ægteskab, at flest går fra hinanden.

Læs også: Carl og Alma får hjælp i en børnegruppe for skilsmissebørn

Men især, når man har små børn er ægteskabet truet, forklarer familieterapeuterne. I børnenes første levetid, er familien ude for de største omvæltninger.

- Man skal koordinere opmærksomheden til barnet og hinanden, og det er ofte her, at det går helt galt for de to parter, siger Anna Prip, der er familieterapeut.

Metaltræthed efter syv år

Men myten om syvårskrisen kan ikke helt slås ned. Der kan komme en metaltræthed i et parforhold efter syv år.

- Det er en anden form for skilsmisse, der kommer her. Nogle kan kede sig i forholdet eller føle sig oversete. Eller følelserne kan være sluppet op efter år, hvor fokus har været på andre ting, siger Anne Cathrine Krabek.

Skilsmisserisikoen er relativt konstant mellem det tredje og 10 år. Men risikoen er faldende fra det 10. års ægteskab.

Fysisk kontakt er vigtig

Også fysisk kontakt er grundlæggende for et forhold.

Familieterapeut Anna Prip har mødt par, der ikke havde haft nogen fysisk kontakt med hinanden i ti år og kun blev i forholdet for at overleve.

- Man siger, at hvis man har god fysisk kontakt med hinanden, så fylder det 20 procent i et forhold. Men hvis man ikke har den fysiske kontakt, så fylder det 80 procent. Det gælder både for mænd og kvinder, siger Anna Prip.

# data[].attributes.attachment_link.title
Parterapeuter: Derfor bliver vi skilt i stor stil

# data[].attributes.attachment_link.description
Op mod hvert tredje barn oplever, at deres forældre bliver skilt, inden de bliver 18 år. Og det går ud over børnenes skolegang og trivsel, når forældrenes parforhold er i problemer, viser en rundringning DR Nyheder har foretaget blandt skoleledere på næsten 150 danske folkeskoler.

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Det er blevet muligt at søge om direkte skilsmisse uden først at blive separeret.

Flere par dropper separationen og rykker direkte til skilsmisse, når de vil ud af ægteskabet.

"Vi kan se en tendens til, at et stigende antal vælger at blive skilt uden først at blive separeret", konstaterer kontorchef Hroar Kolmos fra Statsforvaltningen.

LÆS OGSÅ

Læs også: Flere går fra hinanden: Det fjerde år tager livet af mange ægteskaber

Siden 1. juli i år har det været muligt for alle ægtepar at søge om direkte skilsmisse uden først at blive separeret. Hidtil krævede direkte skilsmisse en årsag, for eksempel utroskab, bigami eller vold.

Nye tal forstærker tendens
Tendensen var allerede tydelig, da Statsforvaltningen opgjorde tallene efter det første kvartal med de nye regler. Her ansøgte 1.688 par om separation, og det er et markant fald i forhold til tredje kvartal i 2012, hvor 4.612 par søgte om separation.

Læs også: Danskere over 50 bliver skilt som aldrig før

Samtidig er antallet af ansøgninger om direkte skilsmisse steget.

2.221 par søgte om direkte skilsmisse i tredje kvartal i år. Det er en stigning i forhold til samme kvartal i 2012, hvor 1.627 på grund af utroskab, vold m.m. søgte om direkte skilsmisse.

Nye tal fra oktober, som Statsforvaltningen har trukket til Politiken, forstærker begge tendenser. Her har Statsforvaltningen indtil videre registreret 442 ansøgninger om separation, og 889 ansøgninger om direkte skilsmisse.

Omstilling kræver tid
Men det er sjældent en fordel at blive skilt uden forudgående tænketid, siger underviser og uddannelsesleder Søren Marcussen fra Center for Familieudvikling.

"Det må gerne være administrativt nemt at blive skilt, men det skal ikke nødvendigvis gå hurtigt. Særligt i familier med børn er skilsmissen en betydningsfuld livsovergang for både børn og forældre og ikke bare et bump på vejen. Forældrene skal omstille sig fra at være i en relation til at kunne samarbejde tæt som forældre. Det kræver omstilling, og her vil tid ofte være en vigtig faktor", siger Søren Marcussen.

Han mener, at det burde være fast praksis at tilbyde rådgivning, kurser eller mægling til forældre, som ønsker at blive skilt.

"I dag er der typisk tilbud om hjælp, hvis der er noget særligt omkring en skilsmisse. Men en skilsmisse er noget særligt for alle", siger Søren Marcussen.

Dyrere at blive separeret og skilt
Prisen for at gå fra hinanden tog også et spring, da de nye regler blev indført. I dag koster det 900 kroner at ansøge om separation og 900 kroner at ansøge om skilsmisse. Skal der en vilkårsforhandling til før skilsmissen, koster det 1.000 kroner, så hele processen kan løbe op i 2.800 kroner.

Tidligere var der ikke gebyr på en separationsansøgning, mens en ansøgning om skilsmisse stod i 500 kroner.

Læs også: Skilsmisser bliver nemmere fra i dag: Print et ark fra nettet og skriv under

Kontorchef Hroar Kolmos fra Statsforvaltningen tror ikke, at gebyrerne har indflydelse på, hvordan ægtepar vælger at gå fra hinanden:

"Jeg tror snarere, at folk benytter sig af de frie valgmuligheder, som de har i dag. For eksempel kan vi se, at færre angiver utroskab som årsag til at søge om direkte skilsmisse. Nu bliver man bare skilt, hvis det er det, man ønsker", siger han.
Separerede kan skilles når som helst Statsforvaltningen har dog også oplevet en mindre bølge af ansøgninger om skilsmisse efter separation. Ifølge Hroar Kolmos kommer de, fordi separerede nu kan blive skilt når som helst. Tidligere skulle man være separeret mindst seks måneder, før man kunne søge om skilsmisse. LÆS OGSÅ
Læs også: Biskop: "Det er godt, man kan blive skilt"

Blandt separerede par vælger 80 procent før eller siden at blive skilt.

"Andre lever som separerede resten af livet eller vælger at genoptage ægteskabet. Og det behøver man sådan set bare at kigge hinanden dybt i øjnene og aftale. Det er ikke noget, Statsforvaltningen registrerer eller involveres i", oplyser Hroar Kolmos.

# data[].attributes.attachment_link.title
Nye skilsmisseregler får flere til at haste ud af ægteskabet

# data[].attributes.attachment_link.description
Det er blevet muligt at søge om direkte skilsmisse uden først at blive separeret. Flere par dropper separationen og rykker direkte til skilsmisse, når de vil ud af ægteskabet. "Vi kan se en tendens til, at et stigende antal vælger at blive skilt uden først at blive separeret", konstaterer kontorchef Hroar Kolmos fra Statsforvaltningen.

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
I Danmark er der ifølge Danmarks Statistik 37 forskellige måder at være familie på.

Kær familie har mange former.

Ifølge Danmarks Statistik er der 37 forskellige former at være børnefamilie på i Danmark. Hvor hovedparten stadig er den klassiske 'far, mor og børn', så er der kommer flere konstellationer især efter flere par bliver skilt.

I 2008 besluttede statistikbanken at definere 37 forskellige typer af familier. En familie defineres som 'en eller flere personer, der bor på samme adresse, og som har visse indbyrdes relationer.'

Mens børnefamilier defineres som familier med hjemmeboende børn.

Den mest almindelige familieform af de 37, som Danmarks Statistik bruger, er par med børn. Nedenunder får du de 37 typer af familier, der er at finde i det danske land.

Enlige forældre

Når det kommer til den enlige forælder kigger man på, hvem af forældrene barnet har adresse hos, også selv om barnet måske bor lige meget hos moderen og faderen i det daglige.

Enlig mor med børn

Enlig far med børn

Enlig mor med samværsbørn*

Enlig far med samværsbørn*

Enlig mor med børn og samværsbørn*

Enlig far med børn og samværsbørn*

*Samværsbørn: Børn, der kun kommer på besøg og har folkeregisteradresse hos den anden forælder - også selv om tiden hos mor og far er ligeligt fordelt.
Sammenbragte familier med børn i hjemmet

Her er det par, hvor enten begge - eller den ene - har børn fra et tidligere parhold. Her har parret har ikke børn sammen.

Par med mors særbørn*

Par med fars særbørn*

Par med mor og fars særbørn*

Par med mors særbørn* samt fars samværsbørn

Par med mors særbørn* samt mors samværsbørn

Par med mors særbørn* samt mors og fars samværsbørn

Par med mors og fars særbørn* samt fars samværsbørn

Par med fars særbørn* samt fars samværsbørn

Par med mors og fars særbørn samt mors og fars samværsbørn

Par med mors og fars særbørn samt mors samværsbørn

Par med fars særbørn samt mors og fars samværsbørn

Par med fars særbørn samt mors samværsbørn

*Særbørn: Børn, som kun den ene i parret er biologisk forælder til, og som har folkeregisteradresse hos dette par.
Sammenbragte familier uden børn i hjemmet

Her er der tale om sammenbragte familier uden børn, der bor fast i hjemmet.

Par med fars samværsbørn

Par med mors samværsbørn

Par med mors og fars samværsbørn

Sammenbragte familier med fælles børn

Her er der igen tale om en sammenbragt familie, hvor parret har børn sammen og børn fra tidligere forhold.

Par med børn, mors og fars særbørn samt mors og fars samværsbørn

Par med børn, mors og fars særbørn samt mors samværsbørn

Par med børn, mors og fars særbørn samt fars samværsbørn

Par med børn og mors og fars særbørn

Par med børn, mors særbørn samt mors og fars samværsbørn

Par med børn, mors særbørn samt mors samværsbørn

Par med børn, mors særbørn samt fars samværsbørn

Par med børn og mors særbørn

Par med børn, fars særbørn samt mors og fars samværsbørn

Par med børn, fars særbørn samt mors samværsbørn

Par med børn, fars særbørn samt fars samværsbørn

Par med børn og fars særbørn

Par med børn samt mors og fars samværsbørn

Par med børn samt mors samværsbørn

Par med børn samt fars samværsbørn

# data[].attributes.attachment_link.title
Her er Danmarks 37 forskellige familieformer

# data[].attributes.attachment_link.description
I Danmark er der ifølge Danmarks Statistik 37 forskellige måder at være familie på. Kær familie har mange former. Ifølge Danmarks Statistik er der 37 forskellige former at være børnefamilie på i Danmark. Hvor hovedparten stadig er den klassiske 'far, mor og børn', så er der kommer flere konstellationer især efter flere par bliver skilt.

# data[].attributes.attachment_link.description
Københavnerbørnenes leg og skolegang i 1950'erne og lidt om byens slum.

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
De fleste ægteskaber bliver opløst i deres sjette år, viser tal fra Danmarks Statistik.

I 2014 blev 19.435 ægtepar skilt.

Det er det højeste antal skilsmisser nogensinde i Danmark på et enkelt år, og det er 23 procent flere end det gennemsnitlige antal skilsmisser de seneste ti år, viser nye tal fra Danmarks Statistik.

Tallet dækker udelukkende gifte par, der skilles, og altså ikke samlevende par, der går fra hinanden.

Læs også: Da min familie blev ramt af en skilsmisse

En af forklaringerne skal findes i, at børnefamilier med børn under 11 år arbejder mere end det resterende samfund, vurderer Landsforeningen af Forældre, FOLA.

"Samlet set er både fars og mors arbejdstid blevet højere, og det betyder, at børnefamilierne er rigtig pressede", siger landsformand Dorthe Boe Danbjørg.

Læs også: Skilsmissepar går allerede i forældreskole - med succes

I 2012 var det 14 ud af 1.000 gifte personer, som blev skilt. I 2014 var tallet steget til 18.

Det sjette år er det farligste

Unge ægteskaber er i den største risikozone.

De fleste ægteskaber bliver nemlig opløst i ægteskabets sjette år, og knap halvdelen af skilsmisserne sker i ægteskaber, der har varet mindre end ti år.

Læs også: Regeringen vil indføre straksskilsmisser

Derimod er det mindre end hver tiende skilsmisse, der sker hos ægtepar, der har nået at fejre sølvbryllup.

Ifølge Fola betyder det store pres på børnefamilierne, at kærligheden mellem forældrene i familiens første år har trange kår.

"Som småbørnsfamilier er fokus rigtig meget på børnene og på ens rolle som forældre. Det at at blive forælder er et helt nyt kapitel i ens liv, og når man samtidig er meget presset i arbejdslivet, så glemmer man at være kærester, og det slider på forholdet", siger landsformand Dorthe Boe Danbjørg.

Læs også: Afhoppere: Statsforvaltningen laver alt for mange fejl

Antallet af skilsmisser, i forhold til hvor mange ægtepar der er, er ligeledes steget de seneste år, viser tallene fra Danmarks Statistik.

I 2013 var antallet af skilsmisser ekstraordinært højt på grund af en lovændring fra 1. juli 2013 på separations- og skilsmisseområdet, der gjorde det muligt at blive skilt uden først at være separeret i et halvt år, oplyser Danmarks Statistik.

# data[].attributes.attachment_link.title
Flere danskere bliver skilt end nogensinde før

# data[].attributes.attachment_link.description
De fleste ægteskaber bliver opløst i deres sjette år, viser tal fra Danmarks Statistik. I 2014 blev 19.435 ægtepar skilt. Det er det højeste antal skilsmisser nogensinde i Danmark på et enkelt år, og det er 23 procent flere end det gennemsnitlige antal skilsmisser de seneste ti år, viser nye tal fra Danmarks Statistik.