# data[].attributes.body
1. temperamentul: latura dinamico-energetică
2. aptitudinile: latura instrumental operațională
3. caracterul: latura rezolutiv productivă
4. creativitatea: latura transformațional-constructivă

# data[].attributes.body
„Personalitatea este organizarea mai mult sau mai puțin durabilă a caracterului, temperamentului, inteligenței și fizicului unei persoane. Această organizare determină adaptarea sa unică la mediu.” - —Hans J. Eysenck 1916-1997

# data[].attributes.body
Temperamentul reprezintă latura expresivă a personalității.

# data[].attributes.body
Un lucru pe care l-am învățat azi

# data[].attributes.body
1. Să recunoaștem caracteristicile corespunzătoare unui tip de temperament.

2. Să specificăm cărui indicator i se potrivesc anumite caracteristici.

# data[].attributes.body
Zlate, M., Mitrofan, N., Crețu, T., & Aniței, M. (2005). Psihologie: manual pentru cl. a Xa. București: Aramis Print.

# data[].attributes.body
Cele două tipuri generale se asociază cu alte patru tipuri funcționale prin raportarea la gândire, sentiment, senzație și intuiție. Senzația este funcția realului, gândirea este funcția rațiunii, sentimentul este funcția simțământului iar intuiția este funcția înțelegerii spontane

# data[].attributes.body
este liniștit, introspectiv, izolat, rezervat, distant, prudent și preferă o viață organizată, controlându-și și cenzurându-și puternic sentimentele

# data[].attributes.body
este orientat spre exterior, sociabil, caută emoții puternice, își asumă riscuri, acționează sub imboldul momentului, este impulsiv, optimist și îi plac schimbările

# data[].attributes.body
Jung propune abordarea temperamentului în funcție de orientarea subiectului spre lume și spre propria persoană.

# data[].attributes.body
Prin combinarea tipurilor care rezultă din manifestările de forță, echilibru și mobilitate, I.P. Pavlov stabilește 4 tipuri de activități nervoase superioare

# data[].attributes.body
Echilibrul exprimă raporturile de forță între excitație și inhibiție. Dacă domină forța excitatorie, atunci vorbim despre impulsivitate, dacă domină forța inhibitorie atunci vorbim despre inhibiție, iar dacă forța celor două este aproximativ egală, atunci vorbim despre echilibru. De la acest criteriu s-au stabilit încă două tipuri: echilibrat și neechilibrat, care la rândul lui se subdivide în neechilibrat excitabil și neechilibrat inhibat.

# data[].attributes.body
Mobilitatea proceselor nervoase fundamentale, excitația și inhibiția exprimă dinamica raporturilor dintre acestea, ușurința cu care se trece dintr-o stare în alta, rapiditatea cu care se instalează unul sau altul dintre cele două procese. Aceasta se manifestă mai ales în viteza trecerii de la o activitate la alta, rapiditatea adaptării la situații noi

# data[].attributes.body
Forța: criteriul principal de caracterizare a tipului de ANS și desemnează amplitudinea modificărilor electro-chimice de la nivelul neuronului. Aceasta se exprimă prin rezistența la oboseală nervoasă, la solicitări intense și la facori majori de stres. În raport cu forța, Pavlov stabilește două tipuri: puternic și slab.

# data[].attributes.body
La începutul secolului al XX-lea în Rusia, fiziologul a întreprins cercetări minuțioase asupra dinamicii activității nervoase superioare urmărind trei indicatori:

# data[].attributes.body
Prima tipologie cunoscută este cea realizată de Hipocrate și Galenus. Ei au pus la baza temperamentului combinarea a patru substanțe primare ale corpului. Predominarea unei umori conducea la reliefarea unui tip temperamental.

# data[].attributes.body
Temperamentul este înnăscut sau dobândit?