# data[].attributes.headline
Це процес коли один вид організмів полює на інший. Хижаки не завжди вбивають жертву, вони можуть їсти і здобич інших, можуть їсти живу здобич( яскравим прикладом є шакали, вони й самі полюють, але дуже часто "крадуть " чужу жертву. Також Орел який полює на циплят)Хижак отримує вигоду від жертви. 

# data[].attributes.subject
Це процес коли один вид організмів полює на інший. Хижаки не завжди вбивають жертву, вони можуть їсти і здобич інших, можуть їсти живу здобич( яскравим прикладом є шакали, вони й самі полюють, але дуже часто "крадуть " чужу жертву. Також Орел який полює на циплят)Хижак отримує вигоду від жертви. 

# data[].attributes.body
Прикладом, який ми можемо бачити в нашому житті це кіт і миша. Кіт є хижаком, миша- жертвою.

# data[].attributes.headline
Хижацтво - це однобічний зв’язок між хижаком і жертвою, з якого хижак отримує вигоду від сумісного існування з жертвою, що відчуває на собі несприятливий вплив. 

# data[].attributes.subject
Хижацтво - це однобічний зв’язок між хижаком і жертвою, з якого хижак отримує вигоду від сумісного існування з жертвою, що відчуває на собі несприятливий вплив. 

# data[].attributes.body
Хижаками називають тварини і рослини, що полюють і поїдають жертву.
Класифікація хижаків

1.  Таксономічний принцип

Поділ по таксономическому принципом в узагальненому вигляді передбачає існування трьох груп хижаків:

власне хижаків або м'ясоїдних, що харчуються тваринами,

травоїдних, що харчуються рослинами,

всеїдних, що харчуються і тваринної, і рослинною їжею.

2. Функціональний принцип
В основі функціональної класифікації лежить поділ по тривалості контакту хижака і жертви, летальність взаємодії для жертви і число жертв, атакованих хижаком протягом його життя. Традиційно виділяють:

істинних хижаків, які вбивають протягом життя велике число жертв. Приклади: хижі ссавці, хижі рослини, гриби-хижаки

хижаків з пасовищного типом харчування або "пастбіщніков", нападників протягом життя на велику кількість жертв, проте зазвичай з'їдають лише частина жертви, яка може залишатися живою. Приклади: багато жуйні ссавці, кровоссальні двокрилі комахи.

паразітоіди, що харчуються протягом тривалого часу (на личинкових стадіях) лише однією жертвою і обов'язково призводять до її загибелі. Приклади: деякі перетинчастокрилі і двокрилі комахи, волосатики.

паразитів, тривалий час живляться однією жертвою і не викликають її загибелі.

# data[].attributes.headline
Гайдай Дмітрій

# data[].attributes.subject
Гайдай Дмітрій

# data[].attributes.body
Риби-клоуни не можуть існувати без актинії (за зовнішню схожість з квіткою цей кораловий поліп називають морською анемоною). Її небезпечні щупальця захищають риб і їх ікринки від хижаків. До цих пір залишається загадкою, чому актинії не жалять своїх мешканців, яких в честь домовласниці прозвали анемоновимі рибками.

# data[].attributes.headline
Басенкова Таня 

# data[].attributes.subject
Басенкова Таня 

# data[].attributes.body
Мутуалізм - це взаємовигідна форма існування двох видів у природі, що дає суттєві переваги для кожного виду та робить неможливим окреме існування одного з видів.
Прикладом мутуалізму є існування окспекери та норога. Окспекери - це птахи, які сідають на носорогів і поїдають інших паразитів, що мешкають на шкірі цих ссавців. У цих відносинах вони обидва отримують користь, оскільки птахи отримують їжу, а носороги мають службу боротьби зі шкідниками.

# data[].attributes.headline
Камардін Віктор

# data[].attributes.subject
Камардін Віктор

# data[].attributes.body
Паразитизм — вид взаємозв'язків між різними видами, за якого один з них (паразит) певний час використовує іншого (хазяїна) як джерело живлення та середовище існування, частково чи повністю покладає на нього регуляцію своїх взаємовідносин з довкіллям. Назва терміну походить від слова парази́т (грец. Παράσιτο — нахлібник). Терміном парази́т називають організм, який живе за рахунок іншого організму, якого іменують хазяїном.
Паразитизм трапляється серед різних груп організмів: тварин (найпростіші, плоскі черви, нематоди, кільчасті черви, молюски, членистоногі), бактерій, грибів (борошнисто-росяні, трутовики, ріжки, сажки) і навіть у квіткових рослин (повитиця). Відмінність паразитизму від хижацтва та інших форм взаємодії організмів полягає в тому, що фізіологія паразита підпорядкована фізіології хазяїна, його життєвий цикл (саме його існування або розмноження) неможливе (або сильно ускладнене) без отримання від хазяїна необхідних для нього біологічних ресурсів. Такі придатні для нього ресурси паразит може отримати тільки від обмеженого числа типів хазяїв. Чим довше (філогенетично) триває співіснування, тим якісніше вид-паразит пристосовується до свого хазяїна і тим менше шкоди завдає йому.
Деякі приклади паразитизму - це кишкові глисти у людей, блохи, кліщі, комарі або зозуля, що несе яйця.
У природі існує безліч прикладів паразитичних видів, особливо якщо врахувати той факт, що між рослинами різних видів, між рослинами та тваринами, між тваринами різних видів або між мікроорганізмами (еукаріоти та прокаріоти) можуть існувати міжвидові зв’язки. та інших "вищих" організмів.

# data[].attributes.headline
Цибіна Ольга

# data[].attributes.subject
Цибіна Ольга

# data[].attributes.body
У зоології канібалізм визнано поширеною екологічною взаємодією тварин. У тваринному світі він є засобом виживання як особин, так і популяцій. Деякі тварини їдять власних дітей, батьків, братів, сестер в разі голоду. Серед популяцій тварин, структурованих за розміром, канібалізм може бути причиною від 8% до 95% смертності, роблячи це істотним чинником в динаміці росту популяції. Структурований канібалізм звичайно спостерігається серед восьминогів, кажанів, жаб, зокрема пуголовків, риб, саламандр, крокодилів, павуків, ракоподібних, птахів, ссавців і серед великого ряду комах, таких як, наприклад, пірнаючі жуки та інші. Канібалізм особливо поширений серед водяних популяцій, в яких аж до 90% організмів практикують канібалізм в тій чи іншій частині життєвого циклу.
Канібалізм не обмежується суто м'ясоїдними видами, але й також спостерігається серед травоїдних. Деякі ссавці поїдають власну плаценту після народження потомства, що запускає процес лактації. Інша загальна форма канібалізму — дітовбивство. Класичні приклади дітовбивства трапляються серед шимпанзе (де групи дорослих самців нападають і споживають малюків), серед левів (де дорослі самці зазвичай вбивають левенят, коли переймають новий гарем після заміни попередніх домінуючих самців), а також іноді і серед білих ведмедів.
В тваринному канібалізмі виділяють і таку форму канібалізму, як сексуальний канібалізм: споживання самицею самця після спаровування задля забезпечення її запасом поживних речовин. Такий вид канібалізму спостерігається серед павуків, скорпіонів, богомолів та інших членистоногих[3].

# data[].attributes.attachment_caption
Хорошун Настя

# data[].attributes.headline
Хорошун Анастасия 

# data[].attributes.subject
Хорошун Анастасия 

# data[].attributes.body
Гриб кордицепс відноситься до роду спориневих: він паразитує на комах. Коли спори цього гриба потрапляють на мурашки, метелика або гусеницю, відбувається їх зростання і розвиток, в результаті чого Комаха муміфікується. Кордицепс має корисні для здоров'я властивості і здатний поліпшити стан хворих навіть при важких захворюваннях. Загальна характеристика. Кордицепс широко поширений в східних країнах

# data[].attributes.headline
Жаровського Нікіти 

# data[].attributes.subject
Жаровського Нікіти 

# data[].attributes.body
Аменсалізм – це відносини між організмами різних видів, у яких один організм інгібується чи руйнується, тоді як інший організм залишається незачепленим.

Приклади аменсалізму

В основному існують два типи аменсалізму: конкуренція та антибіоз.  При конкуренції один великий або витриваліший і сильний організм пригнічує інший, позбавляючи його притулку або джерела їжі.  При антибіозі один організм виділяє речовини (наприклад, антибіотики), що пригнічують інший організм, але не торкаються того організму, який їх виділив.

Два приклади антибіозу включають пеніцилл на хліб і дерево горіх чорний.  Вам, мабуть, не приємно думати про це, але багато видів бактерій та грибів чудово розвиваються на хлібі за сприятливих умов.  Пеніцилл зазвичай росте на будь-якому хлібі з терміном придатності, що минув.  Цей грибок здатний продукувати пеніцилін, що вбиває багато форм бактерій, які також могли б поширитися на хлібі.  Саме відкриття бактерія-вбивчих властивостей пеніциліну призвело до його використання як антибіотичні ліки.  Пеніцилл не має вигоди від загибелі інших бактерій, що робить його хорошим прикладом антибіозу.

Якщо ви колись були навколо дерев горіха чорного або мали їх у своєму дворі, можливо, ви помітили, що під деревами немає трави.  У процесі еволюції горіх виробив здатність виділити хімічну речовину, звану юглоном.  Хімікат діє як природний гербіцид та знищує бур'яни або більшість інших рослин, що мешкають у межах кореневої зони горіха чорного.  Це чудовий приклад аменсалізму, оскільки рослини не можуть рости під деревом, а горіх не отримує жодної користі від цього.

Ми всі знаємо, що рослини потребують світла, щоб вижити.  Світло дозволяє їм здійснювати процес фотосинтезу отримання енергії.  У густих лісах по всьому світу досить часто можна спостерігати приклади аменсалізму, оскільки великі дерева височіють над низькою рослинністю, поглинаючи більшість або все сонячне світло.  Коли дерева стають настільки великими, що крізь них не проникає сонячне світло, вони перешкоджають росту або спричиняють загибель багатьох рослин у нижніх шарах лісу.  Це робить їх ще одним прикладом конкурентного аменсалізму.

Висновок

Аменсалізм - це міжвидові відносини, при яких одному організму завдається шкода або він гине, тоді як інший організм взагалі не торкається.  Такий тип відносин серед живих організмів поширений у світі, і найчастіше спостерігається в рослин.

# data[].attributes.body
Коменсалі́зм — вид симбіотичної взаємодії між двома живими організмами, коли один з них — коменсал — отримує від другого їжу чи іншу користь, не зашкоджуючи йому, але й не надаючи ніяких переваг.

Приклади коменсалізму:худоба та поголів'я, мімікрія у метеликів,тварини та насіння,морські анемони,риби-клоуни та краби,креветки та морські огірки,ремара та морськи тварини

# data[].attributes.headline
Карпенко Вікторія

# data[].attributes.subject
Карпенко Вікторія

# data[].attributes.body
Конкуренція — тип міжвидових і внутрішньовидових взаємовідносин, за якого популяція, або особини у боротьбі за харчування, місцепроживання та інші необхідні для життя умови, негативно впливають один на одного.
Конкуренція може відбуватися як усередині одного виду, і між різними видами.  Внутрішньовидова конкуренція включає безліч прикладів: від собак, що б'ються за кістку, до оленів, що зчеплюються рогами в сутичці за самку.Навіть мікроскопічні бактерії активно конкурують за допомогою різних механізмів, таких як використання певного ресурсу, необхідного конкурентам, або використання метаболічних функцій, щоб зробити зовнішнє середовище непридатним для інших видів бактерій.Протистояння за ресурси зустрічаються у світі природи повсюдно.  Конкурентоспроможні інвазивні види, такі як жуки-смердючки, коропові жуки, ясенева смарагдова вузькотіла златка, часникова гірчиця, азіатський короп, мідії-зебри можуть знищити місцеві види і серйозно порушити екосистему.
Ріхзновидами конкуренції є:
- міжвидова
- внутрішньовидова
Типовим прикладом конкуренції у тваринному світі є: відносини між вовком і лисицею,конкуренція між лосями чи голубами

# data[].attributes.headline
Солдатенко Катерина

# data[].attributes.subject
Солдатенко Катерина

# data[].attributes.body
В природі існує також і мутуалізм, що передбачає розведення одних видів іншими. Людина і злакові рослини. Мураха і гусінь метелика голубянки. Жуки і гриби. Все це приклади явища, коли один вид займається своєрідним розведенням іншого (для вживання в їжу або з іншими цілями), а останній має за це рясне харчування та можливість активно розмножуватися.

# data[].attributes.headline
Марченко Єлизавета 

# data[].attributes.subject
Марченко Єлизавета 

# data[].attributes.body
Аменсалізм - це непростий тип взаємодії для перевірки, і, загалом, екологи, які відповідають за вивчення взаємозв’язків між видами, що мешкають у загальних місцях, використовують деякі методи експериментів, щоб перевірити, про який тип взаємодії йдеться.

Деякі приклади аменсалізму були описані Veiga (2016). Серед них автор згадує взаємодію між жуками роду Тимарча і гірський козел або піренейський козел (Capra pyrenaica), які харчуються однотипними кущами.

Коли кущових козлів та жуків поділяють експериментально, кількість жуків значно збільшується (приблизно в 4 рази), тоді як коли кущових жуків та козлів розділяють, кількість козлів, які відвідують місця, не збільшується. чагарник.

Це явище пов’язане з тим, що кози з’їдають значну частину листя (залишаючи жукам мало їжі) або випадково з’їдають деяких з цих комах під час годування, що спричиняє десятину популяції жуків (як ефект вторинний).

Ця взаємодія відома як аменсалізм, оскільки присутність жуків практично не впливає на кіз або зовсім не впливає на них, але вони негативно впливають на популяцію комах, про яких йде мова.

Окрім цього, взаємодія між іншими видами комах та іншими рослиноїдними тваринами (які харчуються лише рослинами) є хорошими прикладами аменсалізму, коли той факт, що рослиноїдна тварина та комаха мають розміри, життєві цикли та умови, можна було б узагальнити. помітно різний екологічний
Детальніше -https://uk.warbletoncouncil.org/amensalismo-13683#menu-3

# data[].attributes.headline
Хлопіна Катерина

# data[].attributes.subject
Хлопіна Катерина

# data[].attributes.body
ПАРАЗИТИЗМ: Форма симбіозу організмів різних видів, з яких один (паразит) використовує іншого (хазяїна) як середовище мешкання та джерело живлення, покладаючи на нього (частково або повністю) регуляцію відносин з навколишнім середовищем. Організм як середовище мешкання Паразитизм є універсальним екологічним явищем живої природи, що характерне для всіх неклітинних форм життя та багатьох груп клітинних організмів.
Головна риса паразитизму: Паразит обов’язково завдає шкоди організму хазяїна. Адаптації до паразитичного способу життя формуються на різних рівнях організації живого – від молекулярного до популяційно‐видового.