# data[].attributes.body
Kada se ujutro probudim uz zvuk budilice svjestan sam da je vrijeme za još jedan novi radni dan. Možda neki misle da škola nije posao, no iz moje perspektive to je velika pogreška. Ponekad se pitam bismo li išta postigli bez rada i truda.

Ovih proteklih sedam godina moga školovanja bilo je poput proljeća, šareno i raznoliko, bilo je dobrih i teških trenutaka. U školi sam upoznao puno novih prijatelja koji me nasmijavaju i zabavljaju već u trenutku kada ih vidim, a naročito na velikim i malim odmorima. Osim prijatelja, upoznao sam i velik broj profesora koji su stručni u izvršavanju svoga posla, a ujedno se trude i kroz razne aktivnosti i kao što su na primjer Moja Rijeka, dramska skupina, zbor i još puno toga. Uz prethodno navedene izvannastavne aktivnosti profesori često znaju organizirati posjete drugim zabavnim i kulturnim ustanovama pa čak i izvan grada Rijeke. Iz svih sam mnogobrojnih izleta puno naučio i stekao razna iskustva koja su me doživotno obogatila, a naravno stekao sam i znanje te saznao mnoge informacije koje su me dodatno zainteresirale i potencijalno otkrile jedan dio mog životnog puta.

Iako moj životni put još nije jasno definiran svakako smatram da ovo razdoblje osnovne škole koje sam već skoro prošao ima veliku ulogu u stvaranju istog. Za kraj htio bih mlađoj djeci poručiti da uživaju u ovome razdoblju i da nađu što više pravih prijatelja kako bi im put kroz školovanje bio što zabavniji. Naravno ne trebaju se previše opustiti jer je ipak najvažnije slijediti svoj put i graditi svoj život.

Antonio Kljajić, 7.D

# data[].attributes.attachment_caption
Irena Ritterman, prof.     Razredi: 5.a, 5.b, 7.a, 7.b

# data[].attributes.attachment_link.title
Sway: Create and share interactive reports, presentations, personal stories, and more.

# data[].attributes.attachment_link.description
Sway is an easy-to-use digital storytelling app for creating interactive reports, presentations, personal stories and more. Its built-in design engine helps you create professional designs in minutes. With Sway, your images, text, videos, and other multimedia all flow together in a way that enhances your story. Sway makes sure your creations look great on any screen.

# data[].attributes.body
Na Državnom prvenstvu do 12 Hrvatske učenica je osvojila 2. mjesto.

Osvojila je, također, 1.mjesto  na brojnim turnirima iz kalendara Hrvatskog teniskog saveza do 12 godina, do 14 godina, nedavno je čak (sa svojih 12 godina) osvolila  turnir i do 16 godina.

Osvojila je 1. mjesto na  Tennis Europe turnir do 12 godina Croatio open 2.rang u Čakovcu (u singlu i parovima).

Osvojila je brojne turnire i u parovima.

Lea je u reprezentaciji Hrvatske do 12 godina koju čine 3 najbolje tenisačice u Hrvatskoj. Na zimsko, europskom prvenstvu (Winter Cup) su osvojile visoko 3. mjesto. Inače na tom prvenstvu su se natjecale 32 ženske reprezentacije, tako da je samim tim uspjeh bio ogroman!

Trenutno je Lea na rang listi Hrvatskog teniskog saveza za djevojčice do 12 godina na 1. mjestu. Čestitamo!

# data[].attributes.body
Županijsko natjecanje 1.mjesto Mini basket, Košarkaški klub Kastav

# data[].attributes.body
U ovoj skolskoj godini je bila na 245 teniskih turnira.

Na prvenstvu Hrvatske za djevojčice do 12 godina, ušla je u 16 najboljih.

Neki od rezultata:

1.mjesto OP TK Rabac do 12 godina

3.mjesto OP TK San Spin do 12 godina

2.mjesto OP TK Opatija do 12 do godina

2.mjesto Masters turnira 3. ranga Odbor Zapad do 12 godina

2.mjesto Dvoransko OP TK Ogulin 1 do 12 godina

1.mjesto Dvoransko OP TK Frankopan 1 do 12 godina

2.mjesto OP TK Sunny do 12 godina

2.mjesto pojedinačno, 1.mjesto u parovima OP TK Karlovac do 12 godina

# data[].attributes.attachment_caption
David na međunarodnoj smotri gitarista u Varaždinu

# data[].attributes.body
Naš četvrtaš David Košuta uz OŠ Srdoči redovito pohađa i Glazbeni odjel OŠ "M.Brozović" Kastav gdje upravo završava 2. razred gitare.

Godina na izmaku bila mu je vrlo plodonosna i u ovoj ranoj fazi učenja te je tijekom iste, uz nekoliko onih za sudjelovanje, osvojio i zlatno priznanje na Međunarodnom natjecanju mladih gitarista "Kastav Strings"!

Čestitamo mu i želimo jednak uspjeh i ubuduće.

# data[].attributes.body
Svi smo makar jednom bili pod stresom radi ispita ili ocjene. Danas su učenici pretrpani ispitima i svakodnevno su pod pritiskom.

Iako je pravilo da se u jednom tjednu smije pisati najviše četiri ispita, to se pravilo ponekad krši. Neki učitelji tvrde da su njihovi ispiti samo provjere koje se ocjenjuju, a neki smatraju da se ispitivanje za ocjenu ne smatra ispitom. Nadoknade ispita i ispravci također se ne smatraju ispitom. Je li tome zaista tako? Učenici za sve te provjere moraju učiti i "loviti" dobru ocjenu. Četiri najavljene pisane provjere već su previše za učenike, a još za dodatna vrednovanja poput izlaznih kartica i sl., učenici se ne stignu adekvatno pripremiti. Zbog svega navedenoga učenici su pod stresom, često uče noću, opsesivno razmišljaju o ocjenama i posljedicama loših ocjena. Takav osjećaj smo svi doživjeli. Potrebno je osvijestiti da strah, depresija, iznemoglost i umor ugrožavaju dječje zdravlje.

Ocjene u školi mnogi bi zabranili, no one su ipak bitne. Učenici se, s druge strane, moraju znati pomiriti s ocjenom koju dobiju te se ne smiju živcirati i misliti da im je život upropašten zbog jedne loše ocjene. Učitelji bi trebali smanjiti broj ispita i provjera. Potrebno je, također, osvijestiti da je sve što se ocjenjuje ispit jer se za sve te provjere učenici itekako moraju pripremiti.

Dominic Giačić, 7.d

# data[].attributes.headline
Začarani krug hrvatskog obrazovnog sustava

# data[].attributes.subject
Začarani krug hrvatskog obrazovnog sustava

# data[].attributes.body
Obrazovanje i škola su ključni dio razvoja i odrastanja djeteta. Svako dijete je obavezno pohađati školu u kojoj stekne nove prijatelje, nova iskustva te nešto i nauči.

Kako bi uspješno završili obrazovni program, učenici moraju imati dobre ocjene. One su temeljni sustav vrednovanja u svim školama. Prikupljaju se tijekom godina usmenim i pisanim provjerama, projektima, zadatcima ili nekim drugim oblikom vrednovanja. Za upis u dobru srednju školu potrebne su jako visoke ocjene i visoki prosjek uspjeha 5.-8. razreda. Takvi standardi mnogim učenicima stvaraju nepotreban stres. Često osjećaju razočaranje i nesigurnost jer nisu dobili odličnu ocjenu. Dodatan im stres stvaraju i roditelji koji često imaju prevelika očekivanja iako niti oni nisu bili odlikaši kada su pohađali školu. U takvim okolnostima sve više učenika čezne za odličnom ocjenom te doživljava potpuno razočarenje ako ona izostane. Mnogi ostaju budni cijelu noć kako bi učili za ispit te umorni stižu u školu. S druge strane, mnogi odustaju od truda ne uspijevajući zadovoljiti visoke standarde koji se od njih očekuju.

Nerealna očekivanja profesora, roditelja i učenika od sebe samih često izazivaju stres, dugotrajnu tugu ili depresiju. Škole bi trebale uložiti trud u razumijevanje učenika umjesto u nametanje ocjena kao ultimativnoga kriterija za vrednovanje učenika jer je svako dijete posebno i pametno na svoj način i to treba prepoznati.

Sara Horvat, 7.d

# data[].attributes.body
Veliki problem mladih u današnje vrijeme najčešće je stres oko ocjena, ispita ili ispitivanja, što u nekim slučajevima zna dovesti do frustracije, a u najgorim do odustajanja od svojih snova.

Učenici iz dana u dan u školu dolaze sve opterećeniji i anksiozniji, što nije dobro za njihovo zdravlje, štoviše, njihova napetost odražava se i na njihovu okolinu te nerijetko nastaje pravi kaos. Stres uoči ispita može u određenoj mjeri biti i dobar ako učenicima daje dozu samopouzdanja. Neki učenici uopće ne pokazuje stres, što također nije dobro jer je očigledno da učenik ne mari za ocjene niti za napredak. Problem je, naime, složen jer ocjene uglavnom izazivaju ogromnu napetost, no da se ukinu, nestala bi i želja za peticama, što također nije pozitivno budući da nestaje motivacije za napredak.

Ovaj se problem može riješiti na nekoliko načina, a jedan od najučinkovitijih je ukidanje brojčanih ocjena, ali u smislu da se uklone ispitivanja i pisane provjere te da se u većoj mjeri planira i oragnizira izvođenje projekata i kreativnih zadataka koji bi se vrednovali bilješkama i ponekom ocjenom. Primjenjivanjem navedenoga, učenici bi bili sretniji te bi s vremenom razvili svoju kreativnost, maštu i vještinu rješavanja problema. Bilo bi dobro kad bi predstavnici učenika na Vijeću učenika iznijeli svoje prjedloge u tom smislu kako bi se čuo i glas učenika.

Antonio Kljajić, 7.d

# data[].attributes.body
Posljednjih godina sve je više djece koja imaju problema sa siromašnim vokabularom hrvatskoga jezika.

Zato često imaju problema s razumijevanjem pročitanoga teksta i izražavanjem na ispitima i školskim zadaćama. S druge strane, sve više djece ima puno bogatiji rječnik engleskog jezika nego materinjeg. Kada ih se upita da neku riječ prevedu na hrvatski, to ne znaju. Jedan od razloga je da su sve manje izložena materinjem jeziku dok se s engleskim susreću svakodnevno putem društvenih mreža. Knjige su im dosadne i čitaju samo kada moraju. Glavni čimbenik nečitanja su lektire. One nekoj djeci predstavljaju jedini doticaj s knjigom. Problem s lektirama je da je većina naslova još od nižih razreda dosadna, zastarjela i zamorna pa se stvara pogrešan doživljaj čitanja. Knjigu se doživljava nečin dosadnim, zamornim, nerazumljivim. Mnogi profesori tvrde da su ti naslovi "klasici" koji se "moraju pročitati", ali ne razumiju da djeca neće doživjeti knjige poput "Družbe Pere Kvržice" ili "Priča iz davnine" jer su se okolnosti života promijenile, a ideje i poruke, iako univerzalne, teško dopiru do djece zbog zastarjelog jezika. Lektire su postale izazov čak i za djecu koja vole čitati.

Učenicima se trebaju nuditi knjige u kojima će uživati. Zbog kojih će se zaljubiti u ljepotu pisane riječi. U školama se mogu zadržati neki klasici, ali treba biti više izborne lektire. Na taj način bi djeca više čitala u slobodno vrijeme, a vokabular bi im se dodatno obogatio.

Veronika Grandić, 7.c

# data[].attributes.body
Danas mladi čitaju znatno manje nego prije. Dovoljno je pogledati samo nekoliko godina unazad kada tehnologija još nije bila toliko razvijena. Kada im je bilo dosadno ili kada nisu imali što raditi, mladi bi uzeli knjigu i čitali. Danas tome više nije tako. Sada se u ruke umjesto knjige, uzimaju mobiteli.

Lektire u školama jedan su od uzroka tog problema. Naime, ta književna djela često datiraju još iz 19. i 20. stoljeća, što za većinu djece predstavlja problem. Ne razumiju arhaične izraze, smisao ili poruku knjige. Vrlo često u takvim djelima izostaje dinamična radnja prepuna preokreta i napetosti koju mladi vole. Lektire stoga budu često nerazumljive, teške i naporne za čitanje te nije rijetkost da ostanu nepročitane. Mnogi počnu čitati, no odustanu nakon nekoliko stranica zbog dosade ili nedostatka koncentracije. Zbog svega navedenoga, mladi često pružaju otpor čitanju misleći da su sva književna djela jednako dosadna i naporna. Naravno, naiđe se tu i tamo na pokoje dobro i zanimljivo djelo koje se lako i brzo čita ili čak uspije nasmijati čitatelja. Takve lektire većina učenika pročita.

Djeca bi trebalo zadavati za lektiru ili barem ponuditi knjige koje su pisane nedavno ili u rasponu od nekoliko godina. To i dalje ne jamči da će biti pročitane, no možda je veća vjerojatnost da će ih učenici pročitati. Trebalo bi više puta godišnje omogućiti djeci slobodan izbor lektire. Svakako bi tematika tih djela trebala biti aktualnija te bliža djeci i mladima, njihovoj dobi i okolini. Naravno da se ne može svima uvijek ugoditi, ali se svakako može poboljšati stav mladih prema pisanoj riječi.

Marta Turato, 7.c

# data[].attributes.body
Eva Glavina, učenica 3. d razreda OŠ Srdoči, kao registrirana sportašica Gimnastičkog kluba Viškovo pri Hrvatskom

gimnastičkom savezu u natjecateljskoj (sportskoj) gimnastici dana 8. lipnja 2025. godine nastupila je na  završnici

Prvenstva Hrvatske u gimnastici, održanom u Osijeku, te ostvarila iznimno sportsko postignuće - osvojila je srebrnu

medalju. Naša Eva je inače osvajačica zlatnih medalja pojedinačno te ekipno na kolima Regije Zapad Hrvatskog

gimnastičkog saveza, te je medalja s Državnog prvenstva njen najnoviji sportski uspjeh.

Eva , uz sve svoje obaveze, nastupa i za našu školu te je u ovoj školskoj godini na Županijskom školskom natjecanju sa

svojim školskim timom osvojila srebro.

Želimo joj obilje zdravlja i i uspjeha.

# data[].attributes.body
Moje ime je Jan i imam devet godina. 2023. godine upisao sam se u

Glazbeni odjel pri Osnovnoj školi „Milan Brozović“ Kastav.

Od ponuđenih instrumenata odlučio sam svirati klavir. Nastavnici su me pitali

zašto sam odabrao baš klavir. Rekao sam im kako bi me od gitare boljeli prsti, violina

mi je preteška, a u flautu bih previše puhao te bi me od toga boljela glava. U glazbenoj školi imam dvije učiteljice, Jadranku Violić iz klavira i Ingrid Koštan iz solfeggia. Svaki tjedan imam dva sata klavira i dva sata solfeggia. Osim toga moram vježbati i kod kuće. Često imamo koncerte u kojima rado sudjelujem. Imamo i igrokaze u kojima sviramo i glumimo. Njih jako volim jer se u njima dobro zabavimo.

Jako volim svirati klavir i u tome želim biti bolji od drugih.

Jan Krušvar, 3. d

# data[].attributes.body
Zovem se Ivano Jamičić i imam deset godina. Idem u 3.d razred Osnovne škole

Srdoči. Počeo sam trenirati nogomet sa četiri godine. Prvi nogometni klub mi je bio NK Srdoči. Bio sam igrač i dobro mi je išao nogomet. Jednog dana, kada sam došao na trening, sam od sebe sam stao na gol. Odlično sam branio. Trener me pohvalio da sam izvrstan golman. Od tada sam zamijenio ulogu igrača u golmana. Hrvatskog nogometnog kluba

Rijeka, odnosno ljudi su me pozvali da treniram za njih. Malo sam se sramio, nije mi bilo svejedno, ali sam se brzo upoznao s ostalim igračima.

Trudit ću se na svakom treningu i želio bih postati najbolji golman. Volio bih osvojiti

puno trofeja za najboljeg golmana i već imam mjesto na polici za njih.

Ivano Jamičić, 3. d

# data[].attributes.body
Zovem se Vita Križanović. Kad sam imala tri godine mama me upisala na ples.

Danas imam skoro deset godina i dalje se bavim tim sportom. Prije sam trenirala ples u jednom klubu i nekako mi je brzo dosadilo. Upisala sam se

u drugi plesni klub i u tom drugom plesu išli smo na puno natjecanja. Odmah je bilo puno zanimljivije i napetije. Sve trofeje uzimaju trenerice i stavljaju ih na policu u klubu, a medalje uzimamo doma. Imam dosta medalja s natjecanja. Svoje medalje stavljam u jednu kutiju u svojoj sobi. Kada idemo na natjecanja pripremamo se i i vježbamo. Trenerica nam za nastup

uvijek naruče kostime koji su jako lijepi.

Trudim se i htjela bih biti najbolja. Ne želim se ispisati iz ovoga sporta.

Vita Križanović, 5.d

# data[].attributes.body
Louisa ima 16 godina i ide u srednju školu. Također joj se sviđa naša škola, a kao najveću razliku ističe da je naša škola velika i brojna, za razliku od njihove, manje škole.

# data[].attributes.body
AMAL je također osmašica. Kaže da je uživala u Nacionalnom parku Brijuni. Oduševljena je prirodom. Naši nizozemski prijatelji složili su se da su ih se posebno dojmile planine jer su navikli na jednolične nizozemske ravnice.

Matea Matić, 5.d

# data[].attributes.body
Budući da su u prvome tjednu lipnja u našoj školi boravili učenici i profesori iz Španjolske, Italije, Nizozemske i Francuske, bila je to sjajna prilika za stvaranje novih poznanstava. Strani učenici i profesori su hospitirali na nastavi slušajući i proučavajući naše metode rada, a na nekim satovima su i aktivno sudjelovali u raznim radionicama posebno za njih pripremljenima na engleskom jeziku. Naši učenici oduševljeno su prihvatili svaki zadatak te su i sami naučili pokoju riječ nizozemskog i drugih jezika kao što su i sami pomogli svojim Erasmus prijateljima da usvoje nešto od hrvatskog jezika i kulture. Za naš list mlada novinarka Matea Matić uspješno je svladala svoj prvi zadatak uzevši izjave triju gošća.

STERRE pohađa 8. razred osnovne škole Aeres u Edeu, u Nizozemskoj. Svaki dan dolazi u školu biciklom. Kaže da joj se sviđa naša škola, da je lijepa, zabavna, ali prilično glasna.

# data[].attributes.attachment_caption
Leona Tomljanović 7.c, natjecanje Lik, pohvaljen rad na izložbi, tehnika tempere

# data[].attributes.body
Dragi naši čitatelji,

evo nas pred još jednim brojem Srdočkog pulsa. Ove godine naš je broj u znaku dvaju velikih događanja. Prvo je  svakako nastavak provođenja programa iz Erasmus+ akreditacije u sklopu čega su naši učenici sa svojim učiteljima putovali po raznim europskim zemljama stječući neprocjenjiva iskustva i znanja. Početkom lipnja smo također ugostili poveću skupinu učenika i učitelja iz Francuske, Italije, Španjolske i Nizozemske. U gužvovitom i veselom raspoloženju razmjenjivali smo ideje i iskustva, ali i uživali u zajedničkim trenutcima opuštanja na izletima i druženjima uz pjesmu i ples. Potanko o svemu tome možete čitati u već poznatoj rubrici Erasmus +. Drugi važan događaj i promjena za našu školu je odlazak ravnatelja Ivana Vukića u mirovinu. Zahvaljujemo mu ovom prilikom na velikom intervju koji nam je dao za Srdočki puls. Zamolili smo i neke ravnateljeve dugogodišnje suradnike da kažu pokoju riječ o suradnji te se ovom prilikom zahvaljujemo svima koji su se odazvali. Uz već tradicionalne rubrike u kojima možete čitati o brojnim aktivnostima naše škole, posebno mi je zadovoljstvo istaknuti kolegice i djecu iz Produženoga boravka koji su zaslužili posebnu rubriku svojim vrijednim i marljivim radom, uključenošću u brojne projekte kao i nedavnim velikim postignućem o kojem možete čitati u našem listu. Novina je i rubrika o radu naše socijalne pedagoginje koju mnoga djeca doista doživljavaju kao pomoć i utočište te ju nerijetko i samoincijativno posjećuju. Veliko nam je zadovoljstvo istaknuti još jednu novu rubriku - Un tuffo in Italia koja, uz već postojeći English corner, donosi pravo osvježenje našem listu.

Napomenimo i to da je za grafičku pozadinu lista zaslužna naša učenica Leona Tomljanović iz 7.c razreda sa svojim nagrađenim likovnim radom koji je učinio naš časopis vizualno dojmljivim.

Ovom prilikom posebno želimo zahvaliti svim učiteljima i učenicima koji su pomogli u stvaranju lista svojim prilozima koji su sve brojniji te svjedoče o kvaliteti rada naše škole i naših djelatnika. Dovoljno je pročitati rubrike Školska knjižnica, Srdočki školani, Dan škole te Građanski odgoj pa je bez sumnje jasno da naši učenici imaju što naučiti, vidjeti i doživjeti u ovoj školi koja im uvijek ostaje u lijepom sjećanju, o čemu svjedoče brojni bivši polaznici koji nam se rado vraćaju kao posjetitelji.

Novinari: Lovro Papić 8.d, Ema Jerković 8.d, Luka Legin 7.c, Marta Turato 7.c, Veronika Grandić 7.c, Maša Belušić 7.d, Antonio Kljajić 7.d, Dominic Giačić 7.d, Ema Sokol 7.d, Sara Horvat 7.d, Matea Matić 5.d, Vito Mikuličić 5.d, Vito Berić 5.d., Dario Bačev 5.c

Urednica: Antonija Strika, voditeljica

# data[].attributes.body
Mauro je bio visok. Kosa i brada bile su mu sijede i neuredne. Nosio je staru i prljavu

odjeću. Živio je sam u hladnom i zapuštenom stanu.

Radio je u poduzeću Auto-Hrvatska. Tamo je dobio otkaz. Nije uspio pronaći drugi posao.

Kasnije se teško razbolio. Jedva je hodao. Dobivao je socijalnu pomoć. Moja baka često mu je davala ručak, voće i kolače. Žalila ga je. Ljudi su mu plaćali kavu u kafiću i kupovali namirnice. Uvijek je sjedio ispred ulaza u zgradu.

Rado se sjećam Maura. Volio se smijati i šaliti. Za mnom bi veselo vikao: „Pojest ću

te!“

Vito Berić, 5.d

# data[].attributes.body
Mojom ulicom često je prolazio stariji čovjek i nosio je veliku vreću.

Ponekad bi ga ugledao sa kuhinjskog prozora kako traži boce u kanti za plastiku. Zbog toga sam kući počeo skupljati svoje plastične boce u vreću. Vreću s bocama bi stavio pored kante. Tako sam mu htio olakšati traženje boca. Izgledao je kao dobar čovjek, ali je sigurno imao težak život. Nije radio probleme u ulici, pa su mu i drugi ljudi pomagali. Vidio sam ga u trgovini kako prodaje boce i od tih novaca kupuje kruh i jogurt. Malo mi se osmjehnuo kao da je znao da sam mu pustio boce.

U zadnje vrijeme nisam ga vidio. Nadam se da je našao posao i da živi bolji život.

Dario Bačev, 5.c

# data[].attributes.body
Često kada se družim sa prijateljima naiđemo na bocara. S obzirom da mu ne znamo ime nazvali smo ga ˝Lajkmen˝. Uvijek je nasmiješen i pokazuje palac gore. Malo mi ga je žao zato što je dobar i drag prema nama. Nekad malo popričamo s njim, a nekad nam čak da malo bombona.

Kad ga sretnemo on uvijek kopa po smeću ne bi li našao bocu. Nikad ne nađe više od nekoliko boca. Bilo nam je žao bocara i počeli smo skupljati novac. Sve što mojim prijateljima i meni ostane od kupnje, stavljamo u moju kasicu prasicu. Kad skupimo dovoljno novaca dat ćemo bocaru za kruh i mlijeko.

Poštujte sve ljude bogate i siromašne, bolesne i zdrave, prijatelje i strance.

Vito Mikuličić, 5.d

# data[].attributes.body
Iako se ova rubrika odnosi na lektire, nismo mogli odoljeti a da vam ne pokažemo kako su učenici 5.c razreda vježbali usmeno pripovijedanje u 1. licu izradivši svoje jesenske šešire i osmislivši priču koju su uvježbali za usmeno pripovijedanje pred razredom. Jesu li opravdali barem prvi dio naslova ove rubrike, procijenite sami.

# data[].attributes.headline
Tom Gates kao društvena igra u 5.c i 5.d razredu

# data[].attributes.subject
Tom Gates kao društvena igra u 5.c i 5.d razredu

# data[].attributes.body
Učenici su dvosat lektire proveli igrajući društvene igre koje su sami izradili nakon pročitanoga lektirnoga djela.

# data[].attributes.headline
Vjeronaučna olimpijada u školi Srdoči - susret vjere i znanja

# data[].attributes.subject
Vjeronaučna olimpijada u školi Srdoči - susret vjere i znanja

# data[].attributes.body
Dana 25. ožujka u našoj školi održana je Vjeronaučna olimpijada, natjecanje koje svake godine okuplja učenike osnovnih i srednjih škola željne dubljeg proučavanja vjerskih tema i vrednota. Vjeronaučna olimpijada nije samo natjecanje – to je prilika za produbljivanje vjerskog znanja, stvaranja prijateljstava i svjedočenje istinskih vrijednosti .

Ove godine sudjelovalo je 26 osnovnih škola, dok su se srednjoškolci 13 srednjih škola također natjecali u posebnoj kategoriji.

Natjecanje je proteklo u ozračju zajedništva, znanja i duhovnog rasta, a učenici su pokazali da su uspješno savladali sve prepreke koje su se pred njih stavile. Uz ozbiljnost natjecanja, nije nedostajalo ni radosnih trenutaka, druženja i razmjene iskustava među sudionicima.

Posebne čestitke zaslužuju učenici Osnovne škole Čavle, koji su osvojili prvo mjesto u kategoriji osnovnih škola i učenici Prve sušačke hrvatske gimnazije. Treba spomenuti i  Elektroindustrijsku i obrtničku školu u Rijeci  jer ako budu bodovno izabrani nastavljaju višu razinu natjecanja. Njihov trud i zalaganje svakako treba istaknuti i pohvaliti.  Pobjednicima želimo puno uspjeha u daljnjem natjecanju!

Ništa manje vrijedni nisu ni učenici naše škole  koji su se trudili i zaslužili 11. mjesto na bodovnoj listi natjecanja. Uložili su trud i ljubav u pripremu i ovo iskustvo natjecanja će im sigurno donijeti novo znanje i neka nova prijateljstva.

Svima koji su sudjelovali čestitamo na trudu i želimo im uspjeh u daljnjem učenju i rastu u vjeri!

Martina Vrban, vjeroučiteljica

# data[].attributes.attachment_link.title
Srdoči se oprostili od omiljenog ravnatelja: “Moje srce ne izlazi iz ove škole” - Novi list

# data[].attributes.attachment_link.description
Moje srce ne izlazi iz ove škole, izlazi samo iz ove uloge ravnatelja najveće osnovne škole u Rijeci, a svi vi današnji kao i učenici niza prijašnjih generacija baš kao i sve kolege s kojima sam surađivao zauvijek […]

# data[].attributes.attachment_caption
Učiteljica Marija Jurin prilikom oproštajnog govora upućenog ravnatelju 

# data[].attributes.body
U srijedu, 4. lipnja održana je priredba za učenike viših razreda povodom Dana škole. U priredbi su sudjelovali učenici razredne i predmetne nastave koje su za svoje točke pripremale njihove učiteljice: Irena Ritterman, Dea Bukvić Bolanča, Josipa Dužić, Ana Babić, Ivana Stepan Kauzlarić, Marija Jurin, Gordana Vukić, Paula Trinajstić, Koraljka Šarkanji, Petra Skočić, Ivana Penavić i Deborah Lukić. Ovogodišnja priredba bila je posebna iz dvaju razloga. Prvi razlog je dolazak gostiju iz Nizozemske, Francuske, Španjolske i Italije u okviru Erasmus+ projekta, što je odredilo osnovni ton i temu priredbe – prijateljstvo, zajedništvo, tolerancija i multikulturalnost. Drugi, emotivniji dio priredbe, odnosio se na oproštaj od ravnatelja Ivana Vukića kojega su učenici, učitelji i roditelji ispratili velikim pljeskom i transparentom iz naslova ovoga teksta koji je dominirao pozornicom. Posebno je dirljiv bio govor učiteljice Marije Jurin koja je biranim riječima i nasmijala i rasplakala većinu onih koji ga poznaju i vole. Gost priredbe bio je gospodin Ivan Simić iz Udruge Plima koji je upriličio događaj pjesmama na harmonici. Ravnatelj se kao i uvijek zahvalio svima prisutnima i održao svoj tradicionalni govor na kraju školske godine. Iako je posljednji u njegovoj ravnateljskoj karijeri, sigurno nije zadnji jer ga očekujemo na druženjima i dogodine.

Antonija Strika