# data[].attributes.headline
Мета заходів і проведе

# data[].attributes.body
Мета заходів і проведених уроків дуже проста: чітко вивчати, знати та хронолізувати власну історію, яку переживаємо. Чітко розуміти як за такий короткий час і з мінімумом ресурсу ми змогли вигнати ворога з нашої території.

Вміти аналізувати та шукати історичні факти війни та перебіг подій.

# data[].attributes.headline
Використовуючт пошуков

# data[].attributes.body
Використовуючт пошукову діяльність та аналіз подій, матеріали прикріплені на дошці СТВОРИТИ інформаційні месенджери з даної теми. Теми ( а саме міста Герої) обираєте самостійно, як і варіант виконання роботи. Інфографіка, презентація, інтервью, ментальна карта, інші інтерактивні картки. Все прикріпляєте під відповідним розділом "ВИКОНАНІ РОБОТИ"

# data[].attributes.headline
ПЛАН ЦИКЛУ УРОКІВ

# data[].attributes.body
ПЛАН ЦИКЛУ УРОКІВ

# data[].attributes.headline
Вступне слово

# data[].attributes.subject
Вступне слово

# data[].attributes.body
Березень 2022 року став переломним моментом у повномасштабній війні

росії проти України. Сили безпеки й оборони України завдяки мужності

та стійкості розпочали звільнення міст і сіл, окупованих російськими військами.

21 березня 2022 року українські сили оборони, зокрема 72-а бригада,

звільнили село Мощун Бучанського району Київської області. Битва за Мощун

стала одним із переломних моментів в історії сучасної України.

Після переможної битви за Мощун було звільнено низку інших населених

пунктів України: Макарів, Ірпінь, Гостомель, Бородянку, Ворзель, Бучу,

Городню, Ягідне, Тростянець, Охтирку та інші.

2 квітня від окупантів повністю визволили Київщину й Чернігівщину,

а 4 квітня – Житомирщину та Сумщину, пізніше – населені пункти Харківщини,

Херсон.

Звільнення цих міст і сіл стало можливим завдяки героїзму українських

воїнів, підтримці українського народу, ефективній координації дій Сил безпеки

й оборони України, військовій допомозі з боку країн-партнерів, а також

свідченням того, що український народ не здасться, буде боротися за свою

свободу і перемогу.

# data[].attributes.headline
Битва за Мощун — одна з найзапекліших битв під час оборони Києва, що тривала з 27 лютого до 21 березня 2022 року, на початковій фазі російського вторгнення в Україну за контроль над селом Мощун і околицями

# data[].attributes.subject
Битва за Мощун — одна з найзапекліших битв під час оборони Києва, що тривала з 27 лютого до 21 березня 2022 року, на початковій фазі російського вторгнення в Україну за контроль над селом Мощун і околицями

# data[].attributes.body
Мощун був стратегічно важливою позицією для окупантів, оскільки взявши його, вони могли вийти на Київ. Саме на Мощун Росія кинула кваліфікованих бійців та значну кількість техніки[1]. Мощунська битва стала однією з найважливіших битв оборони Києва в березні 2022 року

ПЕРЕДУМОВИ

Після висадки російського десанту на Гостомельський аеропорт основні сили російських військ пішли в масований наступ на Київ з Білорусі через чорнобильську зону відчуження. В ході стрімкого просування російські окупаційні війська взяли під контроль Чорнобиль, Іванків, Димер, Бородянку, і підійшли впритул до Бучі.

Відступаючи, українські війська підірвали мости через річку Ірпінь з метою стримування наступу противника. Обстріли та бої вздовж річки тривали вже кілька днів.

5 березня, після зайняття рубежу Буча-Гостомель основними силами російської армії, підрозділи 76-ї десантно-штурмової дивізії та 98-ї повітрянодесантної дивізії були направлені на форсування річки Ірпінь в районі села Мощун

ХІД БИТВИ

5 березня незначні сили підрозділів спеціального призначення РФ зайняли північно-західну частину села.

Вранці 6 березня російські війська почали форсувати річку значними силами. На той час оборону села утримувала рота 72 ОМБр. Під тиском українські бійці відступили до центру села і перегрупувались. Тоді на підкріплення прибули спецпризначенці, озброєні протитанковими засобами. Російські «Гради», артилерійський вогонь, мінометні обстріли, авіаудари, атаки з безпілотників і ударних гелікоптерів безперервно накривали село. Російські засоби РЕБ перервали зв'язок і вивели з ладу українські безпілотники.

На той час росіяни зіткнулися із запеклим опором української армії і сил територіальної оборони в сусідньому місті Ірпінь та інших районах на захід від столиці. Не зумівши прорвати оборону України там, російські окупаційні війська вирішили зосередитися на просуванні до Києва через Мощун.

На початку війни було підірвано частину Козаровицької дамби, щоб змусити потік води з Київського водосховища спуститися в Ірпінь, проти течії річки, щоб створити природну перепону, фактично обмеживши російським військам в районі аеропорта «Антонов» доступ до Мощуна, який вони розглядали як ворота до Києва. Ірпінь вийшла зі свого природного русла на 1,5–2 метри, чим ускладнила форсування річки.

# data[].attributes.headline
11 березня російські в

# data[].attributes.body
11 березня російські війська почали масований штурм Мощуна з усіх боків. Українські війська ввели в село додаткові сили, щоб відбити наступ. В наступні дні українські сили під впливом «вогневого валу» поступово відступали на околиці села, основні сили українських військ займали оборону в лісі біля Мощуна[9].

Приблизно 14 березня командир 72-ої ОМБр Олександр Вдовиченко в розмові з Головнокомандувачем ЗСУ Валерієм Залужним запропонував українським силам відступити з Мощуна, на що генерал Залужний відповів: «Якщо відійдете – далі Київ»[5]. Командування вирішило продовжувати оборону села. Полковник Вдовиченко ухвалив рішення змінити тактику. Він почав проводити ротацію сил не довше, ніж на три дні, і ввів у бій додатковий батальйон. Після проведених контратак, 16 березня Збройні сили України остаточно відбили втрачені позиції.

Через кілька днів українські підрозділи заблокували Мощун з двох боків і почали обстрілювати з важкої артилерії місця переправи і зосередження російських військ. Українська армія витіснила російські війська до річки Ірпінь.

21 березня ЗСУ повністю звільнили село Мощун від російських загарбників.

ЗНАЧЕННЯ:

Мощун став одним із форпостів оборони Києва. На невелике село Мощун – стратегічну точку, яку необхідно було взяти росіянам, щоб вийти на Київ – противник кинув кваліфіковані війська і усе можливе озброєння: ствольну і реактивну артилерію, міномети, авіацію. Попри складне становище, українській армії вдалось зупинити масований наступ противника і в подальшому відтіснити російські війська на лівий берег річки Ірпінь.

ПРОГРАШІ російських військ в Мощуні, Ірпені, Макарові та інших населених пунктах, зрештою, змусили їх відступити з території Київської області

НАСЛІДКИ:

Під час важких боїв у селі Мощун було знищено близько 2 тисяч будинків із 2,8 тисяч

ВТРАТИ

Україна

В ході битви за Мощун загинуло близько 84 українських військовослужбовців[17].

РФ

За даними розслідування радіо Свобода, в битві загинули принаймні близько сотні російських військовослужбовців. Вони належали до 76-ї, 98-ї та 106-ї дивізій ПДВ, а також 155-ї та 40-ї бригад морської піхоти. Не менше 45 десантників втратив лише 331-й парашутно-десантний полк 98-ї дивізії. Загинуло не менше 3 нагороджених медаллю «За повернення Криму». В селі було знищено або покинуто близько 30 одиниць російської військової та інженерної техніки. Не менше 5 учасників битви (з яких троє — посмертно) отримали звання «Герой Російської Федерації».

# data[].attributes.attachment_link.provider_name
Інформатор Коломия

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Макарів - це ще одне місто герой, чи то радше місто героїв. Ще у перші дні Макаровом, що на Київщині, вже курсували танки окупантів. Згодом були вибухи, мінометні обстріли, руйнація магістральних ліній електропередач. Люди без тепла та світла, але з надією у свої сили та українських військових, яким врешті вдалося відборонити місто. Для Інформатора ця історія є вагомою, адже архівує війну такою, як вона є, зі слів очевидців. Спогадами поділився боєць ТерОборони Роман. Далі - пряма мова чоловіка.
Як і всі, ми прокинулися вранці 24 лютого. Хтось почав відразу від'їжджати, хтось розпочав підготовку. Того ж дня почали формуватися загони ТерОборони. Згодом видавали зброю. Якщо не помиляюся, орки підійшли до нашого Макарова близько 28 числа. Спершу було багато інформації про те, що вони пройшли через Іванків на Київ. Потім вони пішли до Бородянки, ми все ще сподівалися, що вони до нас не дійдуть. Ми собі уявляли, що повинні бути підірвані мости, підступи до міста. Але цього не було.

Українські військові почали з'являтися тут на третій день війни. Люди полегшено зітхнули, тому що прийшли наші солдати. Люди відчули захист.

Я, як боєць ТерОборони, отримав завдання перевірити церкву московського патріархату, що знаходиться в 16 км від Макарова. Ми приїхали вдвох з товаришем. Це було 28 число, неділя. Ми оглянули церкву, поруч був будинок отця. Ми ввічливо з ним привіталися, поговорили. Оглянули будинок, не знайшли нічого підозрілого. Повернулися до Макарова. Вже натоді там були заготовлені протитанкові їжаки. Згодом ми зрозуміли, що колони підходять до нас. Зв'язавшись з Бородянкою, ми отримали інформацію, що окупанти пішли у бік Макарова. Поговоривши з мешканцями сусідніх сіл Андріївки та Липівки, ми зрозуміли що російські військові вже поруч.

Ми почули гуркіт техніки, що підійшла до нас з північного боку. Певний час вона стояла непорушно, було чутно постріли, як виявилося, стріляли наші ЗСУ. Нашим вдалося спалити дві одиниці російської техніки. Орки відійшли. Після цього було чутно автоматні черги: наша ТерОборона виїхала туди і стріляла по цій техніці, розуміючи, що сильно ми їх не пошкодимо, бо автоматом танк знищити неможливо. Далі ми почули гуркіт техніки, що розходиться. З того боку, де вони заходили, був в'їзд прямо в Макарів, праворуч була Макарівська кільцева, через яку можна потрапити на трасу Київ - Чоп. Ліворуч була дорога на село Гавронщина. З Гавронщини окупанти пішли на Колонщину.
Частину сил окупанти сконцентрували на території гольфклубу, що у селі Гавронщина. Звідси вони щодня обстрілювали цивільну інфраструктуру Макарова.
Приблизно наступного дня пройшла колона безпосередньо через Макарів. Я бачив як йдуть танки. За ними тягнулася хмара вихлопів. Я звернув увагу на те, що танкові кулемети були скеровані направо і вгору. Хоча в цьому місці цілей не могло бути. Там були одноповерхові житлові будинки. Вектор направлення дула гармати був скерований так, що вони не могли поцілити в житловий будинок. Для себе я зробив висновок, що таким чином вони хотіли продемонструвати відсутність вбивчої агресії.

Вони пройшли колоною через увесь Макарів, перетнули наш міст і пішли в бік Житомирської траси. Пересуваючись, вони робили постріли, головно з крупнокаліберного кулемету, скоріш для того, аби відлякати людей, що хотіли поцілити у них коктейлем Молотова. Наших військових вони не зустріли.

Вже пізніше ввечері було чутно вибухи в напрямку Києва, і ми собі припускали, що це наші збройні сили по ним гатять.

Протягом усього цього часу щодня відбувалися бої: артилерійські удари, мінометні обстріли з боку окупантів, обстріли градами, танками. Потім настав момент, коли вони пішли.

Тривають відбудовні роботи. До нас приїжджає багато волонтерів з інших міст. У місцевого населення, яке могло б цим займатися, напевне, присутній психологічний синдром потерпілого. Працюють лише одиниці. Хоча спершу приходили наші люди, займалися прибиранням парку, розчищенням осколків.
ЗАРАЗ
Якщо говорити про об'єкти цивільної інфраструктури, з трьох дитячих садочків, один не підлягає відновленню. Інший постраждав дуже мало, а в третьому повністю зруйнований корпус. У лікарні був прострілений дах. Розбитий шифер. В приміщення адміністрації, зокрема у кабінет голови, прилетів снаряд. Там зруйновані стіни та перекриття. У школі теж частково зруйновані перекриття, вибиті усі вікна. Ми заклеїли їх плівкою, аби хоч якось вберегти будівлю від затікання води та остаточної руйнації. Школа №2 постраждала менше. Будинок культури постраждав, водонапірні вежі. Одна з них зруйнована повністю. Багато житлових будинків пошкоджено, деякі повністю вигоріли. Інші - розбомблені та розтрощені.

Об'єктів, що зазнали руйнації більше ніж тих, що вціліли.

Наразі газ, вода та електрика майже відновлені. Але впродовж боїв, люди, яким не вдалося евакуюватися, жили без газу, світла, тепла. Було багато перебитих магістральних ліній електропередач, газових труб. Люди залишились без можливості нормально приготувати їжу, знаходили газові балони і так виживали.

Наприкінці квітня волонтерка Тетяна з Бердянська разом з мамою з'їздила до Макарова, аби передати гуманітарну допомогу. Дівчина поділилася з нами відео за маршрутом Стоянка-Макарів-Буча.

Це історія міці та стійкості українців. Історія нерівного протистояння російських танків та цивільних з коктейлями Молотова. Історія темряви та світла, що врешті повернулося в домівки Макарова. Це історія міста, що встояло і силою громади повстає з попелу.
Ніка Кричовська

# data[].attributes.attachment_link.title
Героїчний Макарів | Спогади захисника міста

# data[].attributes.attachment_link.description
Макарів - це ще одне місто герой, чи то радше місто героїв. Ще у перші дні Макаровом, що на Київщині, вже курсували танки окупантів. Згодом були вибухи, мінометні обстріли...

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Кількість переглядів: 129

На околицях селища точилися запеклі бої. Окупантам важливо було взяти Макарів, адже це б відкрило перспективу оточення Києва. Проте російській армії так і не вдалося цього зробити - українські військові вибили ворога.

Про евакуацію жителів Макарова з-під обстрілів, доставлення гуманітарної допомоги для місцевих та звільнення селища від російських військових можна подивитися за посиланням: https://bit.ly/40eLAiA

#МістоГеров Макарів - тут народжується честь

Джерело інформації: https://www.facebook.com/koda.gov.ua
" повернутися

# data[].attributes.attachment_link.keywords[]
рокитнянська

# data[].attributes.attachment_link.keywords[]
територіальна

# data[].attributes.attachment_link.keywords[]
білоцерківський

# data[].attributes.attachment_link.title
Місто Героїв: МАКАРІВ

# data[].attributes.attachment_link.description
На околицях селища точилися запеклі бої. Окупантам важливо було взяти Макарів, адже це б відкрило перспективу оточення Києва. Проте російській армії так і не вдалося цього зробити - українські військові вибили ворога. . . Про евакуацію

# data[].attributes.attachment_link.authors[].name
Влад Волошин

# data[].attributes.attachment_link.title
Нескорений Макарів — згарище мирного життя

# data[].attributes.attachment_link.description
Містечку Макарів на Київщині у російсько-українській війні випала досить складна доля.…

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
24 лютого 2022 року, після повномасштабного вторгнення росії в Україну, це місто взяло на себе один із головних ударів оборони столиці від російських окупантів. Російські загарбники, щоб вийти на околиці Києва, намагалися стерти Ірпінь з лиця землі, але їхні плани зруйнували наші захисники.

З 24 лютого 2022 року місто мужньо боролося проти російського ворога. 27 лютого російські війська просунулися в Бучу, а потім прорвалися з Бучі в бік Ірпеня, розпочавши битву за місто. У середмісті зав'язався танковий бій, а українська піхота вела бойові дії з російськими ВДВ. За словами мера, за час оборони міста російські окупанти зруйнували понад 70% інфраструктури. Загинуло до 300 мирних жителів. Станом на 28 березня Ірпінь було повністю звільнено від окупантів.

За незламність та безперервний опір 24 березня 2022 року Указом Президента України місту Ірпінь присвоєно почесну відзнаку Місто-герой України.

Місто-герой України - почесна відзнака, встановлена Президентом України 6 березня 2022 для відзначення подвигу, масового героїзму та стійкості громадян, виявлених у захисті своїх міст під час відсічі збройної агресії російської федерації проти України. Станом на 1 квітня 2022 цією почесною відзнакою нагороджені 10 українських міст.

Кожен тимчасово окупований населений пункт обов'язково буде звільнений.
Довідково: Ірпінь - це надзвичайно мальовниче містечко, розташоване на півночі України, входить до складу Київської області і знаходиться в центральній її частині, на річці Ірпінь.

# data[].attributes.attachment_link.title
Міста-герої України: Ірпінь

# data[].attributes.attachment_link.description
Україна, війна, росія, агресор, Ірпінь

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Ірпінь. Місто-Герой. Молоде й прекрасне. Місто здоров'я, усмішок, щасливих закоханих у скверах. Місто створене для щастя та любові. Місто, яке стрімко розвивалось та розбудовувалось. Успішне, заможне та комфортне. Європейське місто України.

Ірпінь сьогодні - це зруйновані будівлі, скалічені життя, зруйнована інфраструктура.

Ірпінь сьогодні - це повністю зруйнованих 115 будинків, значно пошкоджених - 698, частково пошкоджених -187.

Ірпінь сьогодні - це пам'ять про невинно вбитих мешканців та жахливі історії очевидців.

Ірпінь сьогодні - це близько 50 000 тисяч містян, які вимушено покинули свої домівки, щоб врятувати себе та своїх рідних.

Ірпінь - це рана, яка і досі болить його мешканцям. І не перестане боліти ніколи. Бо найстрашніше, що має кожний з нас - це пам'ять. І в цій пам'яті назавжди будуть прізвища загиблих на табличках біля могил прямо в центрі міста, під заборами приватних будинків та на узбіччях.

І саме цей біль спонукає нас йти далі - відбудовувати знищене, повертатись до рідних осель, розбирати завали, вирощувати нові квіточки та садити дерева, допомагати один одному.

І головне - пам'ятати, що МИ СИЛЬНІ, БО ЄДИНІ.

З вірою, з надією в серці маємо об'єднати наші зусилля заради відродження цього прекрасного міста.

Пропонуємо всім небайдужим об'єднати зусилля задля забезпечення допомоги мешканцям Ірпіня, які опинилися у складних життєвих обставинах.

Звіти про нашу роботу публікуються на сайті Фонду : https://icfmichael.com та в соціальній мережі Facebook: https://www.facebook.com/icfmichael у відкритому доступі.

Будемо вдячні за фінансову підтримку, а також іншу допомогу, виходячи з Ваших можливостей.

# data[].attributes.attachment_link.title
Ірпінь. Місто-Герой

# data[].attributes.attachment_link.description
Ірпінь. Місто-Герой. Молоде й прекрасне. Місто здоров'я, усмішок, щасливих закоханих у скверах. Місто створене для щастя та любові. Місто, яке стрімко розвивалось та розбудовувалось. Успішне, заможне та комфортне. Європейське місто України. Ірпінь сьогодні - це зруйновані будівлі, скалічені життя, зруйнована інфраструктура. Ірпінь сьогодні - це повністю зруйнованих 115 будинків, значно пошкоджених - 698, частково пошкоджених -187.

# data[].attributes.attachment_link.provider_name
Радіо АРМІЯ FM

# data[].attributes.attachment_link.title
Міста-герої України: Гостомель

# data[].attributes.attachment_link.description
Гостомель, вторгнення рф, місто, Київ

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Гостомель належить до Приірпіння, так само як і сам Ірпінь. В давнину Гостомель знаходився на межі поселень племен древлян та полян. Проте після утворення Київської Русі кордон втратив свою чинність і території сучасного Гостомеля стали оборонною лінією стародавнього Києва. Існує кілька версій походження назви містечка: на честь захисника Госта, що загинув у бою із завойовниками або на честь князя - власника цих земель Гостома.

На початку 17 століття Гостомель належав польському шляхтичу Станіславові Харленському, який збудував тут замок. Згодом, у другій половині 18 століття містечко належало полковнику Семену Палію, який часто приїздив до Гостомеля разом з козаками й жив у Гостомельському замку, який, на жаль, зовсім не зберігся до наших днів.

Гостомель - важливе місце подій часів визвольної війни під проводом Богдана Хмельницького. В той період він був сотенним містечком. Гостомельською сотнею, що налічувала 76 козаків, керував сотник Ярмула Басаренко, а сотня входила до київського полку. Сьогодні в містечку проживають нащадки тих козаків, про що свідчать успадковані сучасними мешканцями прізвища.

В другій половині 17 століття Гостомель в складі Правобережної України належав Польщі. За цей період в містечку було засновано цукровий та шкіряний заводи, винокурню, броварню. На початку 20-го століття збудовано склозавод, що виробляє склотару європейського рівня якості. Має Гостомель і важливу архітектурну пам'ятку: це Свято-Покровська церква, збудована у 1770 році.

Як частина мальовничого Приірпіння, Гостомель завжди був місцем, що надихало на творчість. В середині 17 століття тут проживав київський митрополит, визначний культурний та церковний діяч Петро Могила, що заснував Лаврську школу, з якої пізніше утворилась Києво-Могилянська академія. А в 19 столітті тут творив свій славнозвісний цикл весільних пісень відомий український композитор Микола Лисенко. В Гостомелі народилось і зросло багато видатних постатей, серед них - науковець Владислав Верстюк, акторка Ольга Матешко, актор та режисер Анатолій Матешко.

Через російську агресію Гостомель тепер завжди асоціюватиметься з утратою "Мрії". Проте в той же час українці пам'ятатимуть це затишне містечко як таке, що вистояло й витримало напади з боку росії. Не дарма Гостомель називають козацьким краєм! Відтепер це горде, героїчне місто, загартоване в боях. Тому після війни обов'язково вирушимо туди на екскурсію!

# data[].attributes.attachment_link.title
Українські міста-герої сучасності Київщини: Гостомель

# data[].attributes.attachment_link.description
Гостомель належить до Приірпіння, так само як і сам Ірпінь. В давнину Гостомель знаходився на межі поселень племен древлян та полян. Проте після утворення Київської Русі кордон втратив свою чинність і території сучасного Гостомеля стали оборонною лінією стародавнього Києва.

# data[].attributes.attachment_link.provider_name
Київська обласна військова адміністрація

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Селище Бородянка знаходиться в 35 км від столиці.

27 лютого 2022 року через Бородянку пройшла перша танкова колона рашистів, що приїхала з боку Іванкова. Попри те, що в селищі немає ані стратегічних, ані військових об'єктів, окупанти одразу ж, як увійшли, почали обстрілювати житлові квартали.

Протягом усієї окупації містечко бомбардували цілеспрямовано - скидали авіабомби на житлові квартали. російські військові не давали рятувальникам та місцевим жителям розбирати завали, щоб знайти тих, хто міг вижити. Тим, хто намагався це зробити, погрожували зброєю.

Але попри це, жителі Бородянки встояли, показали всьому світу мужність українців. А світлини звірств загарбника в Бородянці облетіли всю планету.

#МістоГероїв Бородянка - т ут народжується рішучість.

У Київській обласній військовій адміністрації продовжує роботу "гаряча лінія" для прийому звернень від громадян. Кол-центр працює щоденно, за винятком вихідних...

Цього навчального року весняні канікули пройдуть у різні терміни. Це залежить від сформованої структури навчального року та терміну зимових канікул,...

Т.в.о голови Київської ОДА Дмитро Назаренко та заступник голови КОДА Віталій Власюк привітали військовослужбовців 4-ої бригади оперативного призначення "Рубіж" із...

29 березня в центрі Ірпеня відбулися урочисті заходи до першої річниці визволення міста від загарбників. У них взяли участь військовослужбовці...

# data[].attributes.attachment_link.title
Місто Героїв Бородянка - тут народжується рішучість - Київська обласна військова адміністрація

# data[].attributes.attachment_link.description
Селище Бородянка знаходиться в 35 км від столиці. 27 лютого 2022 року через Бородянку пройшла перша танкова колона рашистів, що...

# data[].attributes.attachment_link.title
Дніпровський національний університет імені Олеся Гончара : Буча – місто-герой України

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
До XX століття на місці сучасної Бучі було село Яблунька. Наприкінці 19 століття неподалік від села було збудовано цегельний завод, на якому виробляли цеглу дуже високої якості. ЇЇ позначали однойменним із назвою села клеймом "Яблунька", що свого часу було знаним знаком якості. Дещо пізніше тут з'явився й крохмально-паточний завод, коло якого було утворено також 2 водойми. У сучасній Бучі до війни вони були популярним місцем відпочинку серед місцевих мешканців. В будівництво заводів та розвиток місцевості традиційно вкладалися польські шляхтичі.

Серед осіб, чий життєвий шлях був певним чином пов'язаний з Бучею, є багато визначних постатей. На початку XX століття тут придбав дачу батько відомого українського письменника Михайла Булгакова - Афанасій. А зовсім неподалік мешкав засновник Київської школи живопису, український художник М. І. Мурашко. Кажуть, багато його робіт побачило світ саме завдяки натхненню бучанськими краєвидами.

Так само як й Ірпінь, у XX столітті Буча вважалась дачним поселенням. Людей приваблювала віддаленість від міста й відповідно - чисте повітря, проточний струмок для купання й риболовлі, мальовничі ліси для прогулянок та полювання. За часів Другої світової війни в Бучі локалізувався командний пункт Першого Українського фронту на чолі з генералом М. Ватутіним.

В історії Бучі також можна зустріти ім'я Вітольда Камінського - лікаря, що присвятив життя лікуванню людей водними процедурами. Саме в цьому місті щоліта відпочивали родини академіка Євгена Патона, композитора Левка Ревуцького. Тутешнім спокоєм передмістя надихались у своїй творчості композитор І. Шамо, акторка М. Заньковецька, поет М. Рильський, письменник В. Сосюра й багато інших.

Так само як у майже кожному населеному пункті України в Бучі можна було зустріти назви, що так чи інакше перегукувались з історією й культурою росії. Тому з 2015 року було перейменовано багато адміністративних найменувань. У період з 2001, коли Бучі виповнилось 100 років, і до початку російської війни в Бучі було встановлено багато пам'ятників, присвячених творцям української історії й культури, засновано зелених зон, відкрито дитячих гуртків, садків, шкіл.

Орки напали на Бучу 28 лютого. Мешканці мужньо тримали оборону аж до дня звільнення міста: кожен робив, що міг, але ні в кого не було й думки здаватися у боротьбі з нападниками. Рашистів було вишиблено з міста за місяць - 31 березня. На жаль, за цей час вони встигли наробити лиха: березень в Бучі не можна назвати ніяк, окрім як кривавим місяцем. Кожен злочинець, причетний до вбивств та руйнувань в Бучі буде покараний. Місто буде відбудоване, а спогади про події в ньому ніколи не дадуть нам забути про те зло, яке принесли на нашу землю рашисти. І ми зробимо все для того, аби наступні покоління не відкотилися знов у лояльність до росіян.

Буча - чудове місто, що активно розвивалось та росло перед війною. Тому після відбудови воно розквітне ще дужче й тепер завжди гордо носитиме назву міста-героя!

# data[].attributes.attachment_link.title
Українські міста-герої сучасності Київщини: Буча

# data[].attributes.attachment_link.description
До XX століття на місці сучасної Бучі було село Яблунька. Наприкінці 19 століття неподалік від села було збудовано цегельний завод, на якому виробляли цеглу дуже високої якості. ЇЇ позначали однойменним із назвою села клеймом "Яблунька", що свого часу було знаним знаком якості. Дещо пізніше тут з'явився й крохмально-паточний завод, коло якого було утворено також 2 водойми.

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Березень 2022 року став переломним моментом у повномасштабній війні росії проти України. Сили безпеки й оборони України завдяки мужності та стійкості розпочали звільнення міст і сіл, окупованих російськими військами.

21 березня 2022 року українські сили оборони, зокрема 72-а бригада, звільнили село Мощун Бучанського району Київської області. Битва за Мощун стала одним із переломних моментів в історії сучасної України.

Після переможної битви за Мощун було звільнено низку інших населених пунктів України: Макарів, Ірпінь, Гостомель, Бородянку, Ворзель, Бучу, Городню, Ягідне, Тростянець, Охтирку та інші.

2 квітня від окупантів повністю визволили Київщину й Чернігівщину, а 4 квітня - Житомирщину та Сумщину, пізніше - населені пункти Харківщини, Херсон.

Звільнення цих міст і сіл стало можливим завдяки героїзму українських воїнів, підтримці українського народу, ефективній координації дій Сил безпеки й оборони України, військовій допомозі з боку країн-партнерів, а також свідченням того, що український народ не здасться, буде боротися за свою свободу і перемогу.

Зважаючи на викладене, Міністерство освіти і науки України пропонує до кінця 2023/2024 навчального року провести в закладах загальної середньої освіти для учнів середньої та старшої школи цикл уроків "Міста Героїв. Перемоги України у війні", присвячених звільненню населених пунктів різних регіонів нашої держави від російської окупації.

Під час підготовки та проведення заходів рекомендуємо використовувати матеріали, розроблені МОН:

1. "Як говорити про російсько-українську війну в школі. Уроки стійкості, боротьби та перемог" (відповідно до підходів для різних вікових груп):
https://mon.gov.ua/.../yak-govoriti-pro-rosijsko...
Матеріали, створені Українським інститутом національної пам'яті:

1. Окремий розділ із матеріалами до річниці визволення (у розрізі регіонів):
https://uinp.gov.ua/.../osvitniy-proyekt-dialogy-pro-viynu;
2. Загальний розділ "Російсько-українська війна: історичний контекст" із важливими статтями, відео, довідковими матеріалами:
https://uinp.gov.ua/.../rosiysko-ukrayinska-viyna...
3. Рекомендації щодо проведення заходів, пов'язаних зі збереженням та вшануванням пам'яті учасників, жертв та загалом подій російсько-української війни:
https://uinp.gov.ua/.../opublik.../zavantazhyty/zavantazhyty
4. Освітній проєкт "Діалоги про війну", створений у співпраці з Героєм України Володимиром Жемчуговим (містить методичні рекомендації до проведення уроків):
https://uinp.gov.ua/.../osvitniy-proyekt-dialogy-pro-viynu
Матеріали Проєкту підтримки дитячого читання "BaraBooka. Простір української дитячої книги":

1. "Терапія читанням: як говорити з дітьми про війну" (серія лекцій, інтерв'ю та публічних обговорень): https://www.barabooka.com.ua/terapiya-chitannyam-yak.../

# data[].attributes.attachment_link.title
Матеріали до уроків "Міста Героїв. Перемоги України у війні"

# data[].attributes.attachment_link.description
Березень 2022 року став переломним моментом у повномасштабній війні росії проти України. Сили безпеки й оборони України завдяки мужності та стійкості розпочали звільнення міст і сіл, окупованих російськими військами. 21 березня 2022 року українські сили оборони, зокрема 72-а бригада, звільнили село Мощун Бучанського району Київської області.

# data[].attributes.attachment_link.authors[].name
Телеканал 1+1

# data[].attributes.attachment_link.title
ПОВНА версія фільму БИТВА ЗА КИЇВ: Як боролась Київщина у перші дні повномасштабної війни

# data[].attributes.attachment_link.authors[].name
Радіо Свобода

# data[].attributes.attachment_link.title
«Якби Ірпінь не витримав –  не було б столиці». Окупація та важкі бої за місто | Фільм Радіо Свобода

# data[].attributes.attachment_link.authors[].name
Телеканал 2+2

# data[].attributes.attachment_link.title
Окуповані 1 серія І Воєнна драма І Дивитись серіали онлайн на 2+2

# data[].attributes.attachment_link.authors[].name
Телеканал Новий Чернігів

# data[].attributes.attachment_link.title
Документальний фільм про захисників Чернігова «Відстояли – відстоїмо!»

# data[].attributes.attachment_link.authors[].name
УКРАЇНА СЬОГОДНІ

# data[].attributes.attachment_link.title
Документальний фільм "Мощун"

# data[].attributes.headline
Бочаров Іван

# data[].attributes.subject
Бочаров Іван

# data[].attributes.attachment_link.title
Біль, сльози, крик душі -

# data[].attributes.headline
Бойко Софія, група 11.6

# data[].attributes.subject
Бойко Софія, група 11.6

# data[].attributes.attachment_link.authors[].name
Виолетта Федюченко

# data[].attributes.headline
Кітченко Настя , групп

# data[].attributes.body
Кітченко Настя , группа 10.6

# data[].attributes.attachment_link.authors[].name
Настя Китченко

# data[].attributes.attachment_link.title
місто Бердянськ

# data[].attributes.headline
Кириленко Поліна, груп

# data[].attributes.body
Кириленко Поліна, група 10.6

# data[].attributes.attachment_link.authors[].name
Кириленко Поліна

# data[].attributes.attachment_link.title
Буча - ще одне місто під Києвом, яке зазнало значних страждань в результаті нападу росіян. Масове вбивство мирних жителів міста рашистськими нелюдями отримало назву "Бучанська різанина". Навіть після всіх страждань та втрат місто вистояло й залишилось

# data[].attributes.headline
Бойко Софія, група 11.6

# data[].attributes.subject
Бойко Софія, група 11.6

# data[].attributes.body
Строкач Ангеліна група 10.6

# data[].attributes.headline
Шерстюк Максим 10.6 

# data[].attributes.subject
Шерстюк Максим 10.6 

# data[].attributes.body
https://www.canva.com/design/DAGEn6grZPg/9nPXBz5Ce4jFP7Qon5nctQ/edit?utm_content=DAGEn6grZPg&utm_campaign=designshare&utm_medium=link2&utm_source=sharebutton

# data[].attributes.headline
Мусат Олександра, груп

# data[].attributes.body
Мусат Олександра, група 10.6

# data[].attributes.attachment_link.title
Місто герой- ІРПІНЬ

# data[].attributes.attachment_link.description
Check out this Presentation designed by Сашенька.

# data[].attributes.headline
Гостомель - Місто Герой

# data[].attributes.subject
Гостомель - Місто Герой

# data[].attributes.body
Рябуха Артем 10.6

# data[].attributes.attachment_link.authors[].name
Артем Рябуха

# data[].attributes.attachment_link.title
Рябухи Артема

# data[].attributes.attachment_link.description
Check out this Presentation designed by Артем Рябуха.

# data[].attributes.headline
Храновський Денис 10.6

# data[].attributes.subject
Храновський Денис 10.6

# data[].attributes.body
Гостомель-Місто герой

# data[].attributes.attachment_link.title
Brown Beige Old Vintage Creative Project Presentation

# data[].attributes.attachment_link.description
Check out this Presentation designed by FaSkEt.

# data[].attributes.headline
Борозенець Владислава 

# data[].attributes.body
Борозенець Владислава група 10.6

# data[].attributes.attachment_link.authors[].name
Владислава Борозенець

# data[].attributes.attachment_link.title
Херсон Місто - герой

# data[].attributes.headline
Мамчур Дмитро

# data[].attributes.subject
Мамчур Дмитро