# data[].attributes.headline
אבא קובנר דרור ואבשלום

# data[].attributes.subject
אבא קובנר דרור ואבשלום

# data[].attributes.body
שם מלא: אבא קאוונער
שנת לידה: 14 במרץ 1918
מקום לידה: סבסטופול חצי האי קרים
עיסוקיו לפני המלחמה היו: משורר, סופר, עיתונאי ואמן
בתחילת המלחמה הוא הסתתר במנזר האחיות הדומיניקניות ומאוחר יותר היה בגטו ווילנה.
אבא היה חבר מחתרת ישראלי , מנהיג פרטיזנים ולוחמים מגטו ווילנה ומראשי חבורת ה"נקם".

# data[].attributes.headline
צביה לובטקין-אליה

# data[].attributes.subject
צביה לובטקין-אליה

# data[].attributes.body
שם מלא. צִבְיָה לוּבֶּטְקִין-צוּקֶרְמַן

שנת לידה.1914

מקום לידה. בעיירת ביטן בפולין

תחומי עניין ועיסוקים לפני המלחמה. חניכת ארגון החלוץ ובהמשך גם מנהיגה בארגון

באיזה גטו גר/ה בתקופת המלחמה. גטו ורשה

השתייכות לתנועת נוער/מפלגה. ארגון החלוץ והדרור

גיל במהלך המרד. היא היתה במרד גטו ורשה בגיל 39

ציטוטים עליו/ה או אמירות שמיוחסות אליו/ה. היא כתבה שני ספרים בשם: אחרונים על החומה, דברים בוועידת הקיבוץ המאוחד ביגור ובימי כליון ומרד

האם יצא/ה בחיים מהמרד? כן

מה קרה לו/ה בהמשך? האם היגר/ה לאנשהו? האם הגיע/ה לישראל לאחר מכן? אם כן כיצד ולאן? אחרי השואה היא הגיעה לארץ והולידה ילדים, ונפטרה בגיל 63 מסרטן בעקבות עישון כבד במשך שנים ארוכות.

תמונה.

# data[].attributes.headline
אורי- שלום חולבסקי

# data[].attributes.subject
אורי- שלום חולבסקי

# data[].attributes.headline
ליאל ואמבר- יחיאל שיינבוים

# data[].attributes.subject
ליאל ואמבר- יחיאל שיינבוים

# data[].attributes.body
שם מלא: יחיאל (איליה) שיינבוים

שנת לידה: 1914

מקום לידה: אודסה

תחומי עניין ועיסוקים לפני המלחמה: חבר בתנועת "דרור" ובהכשרת קלוסובה. למד הנדסת חשמל, ושירת כקצין בצבא הפולני

באיזה גטו גר/ה בתקופת המלחמה:    גטו וילנה

השתייכות לתנועת נוער/מפלגה:         חבר בתנועת "דרור" ו"יחידת הלוחמים של יחיאל".

גיל במהלך המרד:       25

האם יצא/ה בחיים מהמרד?         לא.

מה קרה לו/ה בהמשך? האם היגר/ה לאנשהו? האם הגיע/ה לישראל לאחר מכן? אם כן כיצד ולאן?        לא הוא מת. אשתו פסיה, שלחמה לידו, ניצלה וברחה ליערות, עלתה לישראל והקימה משפחה.

# data[].attributes.headline
ז'וטה הרטמן- רותם ומיוש

# data[].attributes.subject
ז'וטה הרטמן- רותם ומיוש

# data[].attributes.body
שם מלא - ז'וטה הרטמן

שנת לידה - 1922

מקום לידה - קיילצה, פולין

תחומי עניין ועיסוקים לפני המלחמה - תלמידת תיכון

באיזה גטו גר/ה בתקופת המלחמה - בהתחלה בגטו ראדום ולאחר מכן הועברה לגטו וורשה

השתייכות לתנועת נוער/מפלגה - לא הייתה שייכת לשום מפלגה ולא הגיעה מתנועת נוער אך גוייסה והיה לה תפקיד באצ"י.

גיל במהלך המרד - 20

ציטוטים עליו/ה או אמירות שמיוחסות אליו/ה -  "סבתא אמנם כבר לא איתנו, אבל אין לי ספק שהיא היתה רואה בזה סגירת מעגל"- נכד של הרטמן אמר לאחר שעיריית חולון (שם התגוררה) החליטה להנציח את ארגון אצ"י.

האם יצא/ה בחיים מהמרד? כן

מה קרה לו/ה בהמשך? האם היגר/ה לאנשהו? האם הגיע/ה לישראל לאחר מכן? אם כן כיצד ולאן? לאחר המלחמה חזרה לעיר הולדתה וגילתה שהוריה נהרגו אך שאחיה מתגורר בישראל. היא עברה עם בעלה לגרמניה ולאחר מכן לצרפת ולבסוף לישראל, לחולון.

# data[].attributes.headline
רבקה וארי- טוסיה טובה אלטמן

# data[].attributes.subject
רבקה וארי- טוסיה טובה אלטמן

# data[].attributes.body
שנת לידה- 1918

מקום לידה- ולוצלאווק, האימפריה הרוסית

תחומי עניין ועיסוקים לפני המלחמה- בעודה בת 11 הצטרפה לתנועת הנוער השומר הצעיר, והדריכה בנות בשנת 31. פעלה בחינוך והדרכה והאמינה כבר מגיל צעיר בציונות.

באיזה גטו גר/ה בתקופת המלחמה- גטו וורשה.

השתייכות לתנועת נוער/מפלגה- השומר הצעיר.

גיל במהלך המרד- 24

ציטוטים עליו/ה או אמירות שמיוחסות אליו/ה- "לעתים קרובות מאוד הייתה מופיעה טוסיה. עלה בידה לשמור על חיוכה ועיניה הגדולות הישירו מבטן באמונה רבה. ימים מעטים הייתה מבלה בגטו, אך על הרוב הייתה רואה דברים שאנו לא שמנו לב להם. היו בה עדינות ועומק רוחני שנשכח לעתים קרובות כל כך אצל רבות מחברותינו. שבועות וחודשים של מסעות, העבודה המייגעת המורטת עצבים, המגע המתמיד עם זרים, הסכנה שליוותה אותה כצל - כל אלה לא שינו את טבעה. הייתה מתיישבת מוקפת אנשים ומספרת על תנועת המלחמה בפולש המתעוררת במדינה, על אנשים, על מאורעות, ורק לעתים רחוקות על עצמה."

האם יצא/ה בחיים מהמרד? כן היא ברחה ושרדה בעזרת שוטר יהודי שהכיר אותה.

מה קרה לו/ה בהמשך? האם היגר/ה לאנשהו? האם הגיע/ה לישראל לאחר מכן? אם כן כיצד ולאן? היא מתה באותה שנה מפציעות של שריפה ככל הנראה.

# data[].attributes.body
הזהות
שם מלא: ג'ק אייזנר
תעריך לידה:  15 בנובמבר 1925
מקום לידה: וורשה פולין
תחומי עניין ועיסוקים לפני המלחמה: מוסיקאי
באיזה גטו גר/ה בתקופת המלחמה: גטו ורשה, מחנה הריכוז בפלוסנבירג
השתייכות לתנועת נוער/מפלגה: אצ"י
גיל במהלך המרד: 18
ציטוטים עליו/ה או אמירות שמיוחסות אליו/ה:

"אילו הייתה לנו מצלמה, כל העולם היה רואה זאת".

האם יצא/ה בחיים מהמרד? כן
מה קרה לו/ה בהמשך? האם היגר/ה לאנשהו? האם הגיע/ה לישראל לאחר מכן? אם כן כיצד ולאן?
הוא הקים להקה, כתב ספר ועלה לארץ
תמונה.

# data[].attributes.headline
אברהם ליבוביץ - נעמי ועלמא

# data[].attributes.subject
אברהם ליבוביץ - נעמי ועלמא

# data[].attributes.body
שם מלא - אברהם ליבוביץ
שנת לידה - 1917
מקום לידה - קראקוב
תחומי עניין ועיסוקים לפני המלחמה - ספורט, ממובילי ארגון ההגנה העצמית היהודית.
באיזה גטו היה - גטו קראקוב
השתייכות לתנועת נוער - תנועת הנוער דרור פרייהייט, וארגון ההגנה העצמית היהודית.
גיל במהלך המרד - סביבות גיל 25
ציטוטים עליו או אמירות שמיוחסות אליו - בדש בגדו נמצא פתק תפור שאומר: "אני יהודי, שמי הוא אברהם ליבוביץ".
האם יצא בחיים מהמרד - לא

# data[].attributes.headline
מרדכי טננבוים - יאיר ועדו

# data[].attributes.subject
מרדכי טננבוים - יאיר ועדו

# data[].attributes.body
מרדכי טננבוים

1916/1917.

ורשה, האימפריה הרוסית.

טננבוים השתתף וארגן את תנועות הנוער הציוניות בפולין.

גטו ורשה (1942-1942) וגטו ביאליסטוק (1942-1943).

טננבוים השתייך לנוער הציוני.

טננבוים היה בן 26 בזמן המרד שהוא עצמו עזר להרים בגטו ורשה.

נכתבה ביוגרפיה על טננבוים ושמו של הספר היה "גיבור הגטאות".

לאחר ששמע על כך שמרד גטו ורשה נכשל טננבוים התאבד כדי לא ליפול חי לידי הנאצים.

לאחר מותו גילו על סיפורו ההרואי ונכתב עליו ספרי ביוגרפיה כדי לתאר את מסעו בזמן האפל הזה.

# data[].attributes.headline
ניצן וטל - אבא קובנר

# data[].attributes.subject
ניצן וטל - אבא קובנר

# data[].attributes.body
שם - אבא קובנר
נולד - 14.3.1918
מקום לידה - סבסטופול ( חלק מהרפבליקה הרוסית )
עסק באומנות פלסטית לפני המלחמה
גר בגטו וילנה
השתייך לשומר הצעיר
היה בן 23 במהלך המרד
" תזכור את העבר תחייה את הווה ותאמין בעתיד"
יצא בחיים מהמרד והיגר לארץ

# data[].attributes.headline
גולה מירה- אביגיל ונעמיש

# data[].attributes.subject
גולה מירה- אביגיל ונעמיש

# data[].attributes.body
* גולה מירה

* נולדה בשנת 1911

* נולדה בריישא שבגליציה

* גטו קרקוב בפולין

* ארגונים בהם השתתפה: השומר הצעיר, הקימה שולמית הצעירה, איסקרא

* הייתה בת 31 במהלך המרד

* ציטוט שנאמר על גולה מירה: "הם (מנהיגי החלוץ הלוחם) ראו בה דוגמה ומופת לאישה עדינת נפש, למודת ניסיון ויחד עם זאת לוחמת אמיצה. בשל אישיותה וכל סגולות נפשה נטו להאמין, כי סגולות אלו הן בבואה לערכי מפלגתה"- מיומנה של יוסטינה

* לא יצאה בחיים מהמרד, נתפסה ועונתה

# data[].attributes.headline
אבא קובנר - טליה דורון

# data[].attributes.subject
אבא קובנר - טליה דורון

# data[].attributes.body
שם - אבא קובנר
נולד - 14.3.1918
מקום לידה - סבסטופול ( חלק מהרפבליקה הרוסית )
עסק באומנות פלסטית לפני המלחמה
גר בגטו וילנה
השתייך לשומר הצעיר
היה בן 23 במהלך המרד
" תזכור את העבר תחייה את הווה ותאמין בעתיד"
יצא בחיים מהמרד והיגר לארץ

# data[].attributes.headline
אלרואי - יוסף גלזמן

# data[].attributes.subject
אלרואי - יוסף גלזמן

# data[].attributes.body
יוסף גלזמן
1913 - 1948
נולד בעיירה אליטא, דרום ליטא
היה פעיל בתנועת בית''ר, התמנה לנציב בית''ר
גטו וילנה
ארגון מחתרת פ.פ.או (ארגון פרטיזני מאוחד)
יוסף היה בן 28 במהלך המרד
אב''א אחימאיר כתב עליו:
''גלזמן היה היוזם למלחמה בעמלקים בגטו וילנה, ולכן נקראו בגטו זו מתנגדי ההבלגה בשם "גלזמנים"
הוא נהרג ב9 באוקטובר 1943 על ידי התקפה של גרמנים

# data[].attributes.headline
אביב ועמית - רחל לאה סרנקה זילברברג קופיטו

# data[].attributes.subject
אביב ועמית - רחל לאה סרנקה זילברברג קופיטו

# data[].attributes.body
1920-1943 נולדה בוורשה
רחל אשר כונתה שרנקה בשל זריזותה הצטיינה בלימודיה, ניחנה ביכולת ארגונית בולטת והייתה ספורטאית מצטיינת. הייתה גם חברת גדוד "בחזית" של תנועת השומר הצעיר.
רחל הובאה לגטו וורשה ומתה במרד בבונקר בגיל 23.
"היה זה ליל זוועות. אנו, חברי 'השומר הצעיר', הסתתרנו בדירה אחת. הקשבנו לקולות מהרחוב. מכוניות הגרמנים נעצרו ואז נשמעו קולות, צעקות, יריות, בכי קורע לב. כך הם פינו רחוב אחרי רחוב. לאן? ליער בקרבת העיר, פונאר – כנראה גיא ההריגה."   מתוך עליזה ויטיס שומרון, "נעורים באש". עמ' 74–75

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
רחל לאה שרנקה זילברברג קופיטו ( 5 בינואר 1920 - 8 במאי 1943, ג' באייר ה'תש"ג), הידועה בכינוי שֵרֵנְקָה (Sarenka), מילאה תפקיד חשוב בתנועה ב וורשה בתקופת מלחמת העולם השנייה. מהמנהיגים הבודדים[ אשר חזרו ל גטו ורשה הנצור. מהראשונים[ שזיהו את כוונת הנאצים לחסל את היהודים ומתוך כך שכנעה את חבריה והנהגתם בצורך למרוד. לחמה בפלוגה הלוחמת של השומר הצעיר ונהרגה במהלך המרד בבונקר ברחוב מילא 18 כשנשקה בידה יחד עם למעלה מ-50 לוחמים נוספים שכללו גם את מרדכי אנילביץ'.

נולדה בוורשה בשם רחל לאה זילברברג, להוריה, אלכסנדר (סנדר) ומאשה לבית נורדווינד, דתיים, שבבעלותם הייתה מכולת מוצרי חלב ברחוב נובוליפי 37 ואחר כך בנובוליפי 40a. למדה ב גימנסיה "יהודיה", הצטיינה בלימודיה, ניחנה ביכולת ארגונית בולטת והייתה ספורטאית מצטיינת. הייתה חברת גדוד "בחזית" של תנועת השומר הצעיר לצד מרדכי אנילביץ', לימים מפקד הארגון היהודי הלוחם במרד גטו ורשה. היות שהיו בגדוד מספר נערות בשם רחל, ומשום זריזותה, כונתה "שרנקה" - איילה, עפרה, בפולנית. משנת 1938 הדריכה את השכבה הצעירה של הגדוד והייתה נערצת על חניכיה.

עם פרוץ מלחמת העולם השנייה קיבלה את תעודת הבגרות, אך נאלצה לעבור יחד עם אחותה רות ל ליטא (אז בשליטה רוסית). בתחילה שהו בעיר קיידאן בקיבוץ "המנוף", ואחר כך עברו לקיבוץ "השומר הצעיר" בווילנה, שם שהתה עם בן זוגה משה קופיטו, חברו וידידו הקרוב של מרדכי אנילביץ'. הנהגת התנועה הציעה לשרנקה לעלות ארצה תחת מכסת רישיונות העלייה של התנועה, אך היא סירבה להיפרד מבן-זוגה. בתחילת פברואר 1941 הגיעה ל ווילנה, וכעבור שבועיים, ב-20 בפברואר 1941, נולדה לזוג בת בשם מאיה. כעבור ארבעה חודשים כבשו הגרמנים את וילנה ותוך זמן קצר החלו במסע רצח של יהודי העיר ביערות פונאר. משה קופיטו גויס לעבודה במסגרת פלוגות העבודה היהודיות, ובמהלכה נרצח עקב הלשנה. לאחר רצח בן זוגה מסרה שרנקה את בתה מאיה, תחת שם פולני בדוי: "ידוויגה סוגק", לרופאה קומוניסטית ב בית יתומים בווילנה, ומאז אבדו עקבותיה של מאיה. שרנקה עצמה עברה להתחבא ב מנזר בשם "האחיות הקטנות" שנמצא כ-6 ק"מ מחוץ לווילנה. ביער זה שהתה יחד עם אבא קובנר ו יוסף שמיר. היא גרה בחדר אחד עם רוזה, אמו של קובנר. בסך הכול היו כ-15-20 חברים. שם עלה לראשונה רעיון ה מרד, ומשם יצאה קריאתו המשותפת של אבא קובנר "לא נלך כצאן לטבח" !

את הקשר בין חברי "השומר הצעיר" למנזר יצרה ידוויגה דודזיץ, בסיועה של אירנה אדמוביץ, שהוכרה כ חסידת אומות עולם. שתיהן השתייכו להנהגת האגף הדמוקרטי של תנועת ה"צופים" הפולנית. השתיים הכירו טובה לאנשי "השומר הצעיר" שהחביאו אותן מפני ה סובייטים ששלטו בעיר מפרוץ המלחמה ועד יולי 1941.

בשלב זה החליטה הנהגת התנועה בווילנה שנוכחותה של שרנקה בוורשה חשובה מפעילותה בווילנה. חייקה גרוסמן נשלחה במיוחד להחזיר את שרנקה לוורשה. שרנקה התחפשה לילדתה של חייקה (אף על פי שהייתה בוגרת ממנה) ובינואר 1942 חזרו שתיהן לגטו. "הפעם באתי לוורשה לא בגפי. באתי עם שרנקה. את שרנקה היה עלי להעביר מווילנה לוורשה, אחרי האסון שאירע למשה קופיטו, החבר שלה. החלטנו להעבירה למשפחתה בוורשה ולצרפה שם לפעולה, למציאות של חיבור חברתי שהתנועה מעל לכל".

מטרת חזרתה של שרנקה הייתה כאמור להמשיך ולהנהיג את הנוער שנותר בגטו ללא הנהגה וכן לעזור לפרנסת משפחתה.

שרנקה שבה לגטו הנצור בוורשה בינואר 1942 למלא שתי משימות:

לספר ליהודי ורשה על ולעולם על הצפוי ליהודים מהגרמנים: 1) כעדת ראייה לחטיפת היהודים בווילנה ופינויים לפונאר, 2) כעדת שמיעה של אלה שהצליחו לברוח מן הבור.

לקרוע את מסך השקרים של הגרמנים, שהבטיחו ליהודים עבודה במחנות במזרח אך למעשה שינעו אותם בקרונות רכבת למחנות מוות. ובהמשך לעורר ולהניע את המרד בנאצים מתוך הגטו.

לאחר שהתאוששה, בסיועה של חברתה מירה פוכרר (זוגתו של מרדכי אנילביץ'), מתחושת ה ייאוש שאחזה בה לנוכח החוויות הקשות שעברה בווילנה והעדר המוכנות של חבריה הקרובים להפנים את הדיווח שלה אודות השמדת יהודי וילנה וליטא ולנקוט יוזמה, הגיעה שרנקה לביקור ראשון במעון התנועה.

כך תיארה שרנקה לחניכיה הצעירים בגטו ורשה את האירועים שקרו ב פונאר ואת המסקנות אליהן הגיעו כ־20 יושבי הצריף בווילנה:

היה זה ליל זוועות. אנו, חברי 'השומר הצעיר', הסתתרנו בדירה אחת. הקשבנו לקולות מהרחוב. מכוניות הגרמנים נעצרו ואז נשמעו קולות, צעקות, יריות, בכי קורע לב. כך הם פינו רחוב אחרי רחוב. לאן? ליער בקרבת העיר, פונאר - כנראה גיא ההריגה.

אלפי יהודים כבר הובלו לשם. יש לנו עדים שברחו מן הבור וסיפרו שמעמידים אנשים, נשים וילדים בשורות על שפת הבור ויורים בהם. אנו חיים בפחד תמידי. באתי לספר לכם ולהזהיר אתכם. יש לנו ידיעות בטוחות על חיסול גטאות בכל מזרח פולין, ב אוקראינה וב ליטא.

אנו החלטנו להתגונן. הנוער שנותר בגטו החליט לא ללכת כצאן לטבח. מחציתנו יישארו בגטו, והשאר ינסו לפרוץ דרך אל ה פרטיזנים. אבא קובנר כתב כרוז הקורא ללחימה. הכרוז קורא להתנגדות מזוינת נגד הנאצים: לא נלך כ צאן ל טבח! החלטנו שכאשר יבוא עלינו הקץ, לא נמות בלי להתגונן. ואם יחסר הנשק, נירק להם בפרצוף; לפחות נראה להם את ה בוז שאנו רוחשים להם, וכך ניפול, אבל מעשינו לא יישכחו!

- עליזה ויטיס שומרון, "נעורים באש". עמ' 74-75

.

חודש ימים לאחר שובה של שרנקה לגיטו ורשה ביצעו ה גרמנים רצח יוצא דופן של 50 גברים שהוצאו באמצע הלילה ממיטותיהם והומתו בירייה ברחוב ליד בתיהם. האירוע זכה בשם "ליל הדמים". אירוע זה הפך ל זרז חשוב באימוץ הגישה החדשה לה הטיפה כל הזמן שרנקה. כל מנהיגי המחתרות הגיעו הפעם להכרה שיש אמת בדבריה של שרנקה ויש להתארגן לפעולות נגד. בשלב זה הודה גם מרדכי בפניה שהוא טעה ובנוסף לכך ביזבז זמן יקר. הוא אמר לה: "מי יודע אם לא איחרנו את המועד. לא ראינו את הנולד, ניסחפנו אחרי דעותיהם של בעלי אוטוריטה ומנהיגים עלובי נפש. גם אנחנו אנשי השומר הצעיר לא התייחסנו לאזהרתו של אבא קובנר במלוא הרצינות. מי יודע אם כל עמלנו במשך שנתיים וחצי לא היה לשווא. האם גם אנחנו ניעלם מבלי להשאיר זכר של התנגדות? מבלי שנעמוד על נפשנו? מבלי שננקום את דמנו?".

בעקבות אירועי לילה זה, חל שידוד מערכות אצל ראשי התנועות החלוציות והוסקו מסקנות אופרטיביות: הפעילות החינוכית והחברתית הופסקה. קבוצות הגילאים הצעירים פוזרו בעוד שקבוצות הבוגרים ירדו למחתרת. ראשי התנועות החלו להחליף מקומות מגורים. נעשו מאמצים לקשור קשר עם המחתרת הפולנית לשם רכישת נשק. שרנקה השתתפה יחד עם חניכתה מרגלית לנדאו בפעולות של חטיפת נערות בנות של יהודים עשירים כדי לקבל תמורת שיחרורן כסף לרכישת נשק עבור ארגון המחתרת.

ערך מורחב - מרד גטו ורשה

מסע השכנוע לחניכים ולמדריכים של תנועת השומר הצעיר בגטו ורשה ובראשם למרדכי אנילביץ והצלחתה בשכנועם, היוו את תרומתה הגדולה של שרנקה להתחלת תהליך שהבשיל לבסוף עם פריצת המרד בגטו ורשה שהחל ב-19 באפריל 1943. כעבור כ־3 שבועות ב-8 במאי נהרגה שרנקה בבונקר הפיקוד שהיה מתחת לבית ברחוב מילא 18יחד עם 50 לוחמים אחרים ביניהם גם מרדכי אנילביץ.

אבא קובנר טען כעבור שנים בראייה עם פרספקטיבה ש"המאורע המרכזי לא היה המרד עצמו, לא המרד בוורשה ולא בשאר הגטאות. הוא לא היה ב-18 באפריל ולא בשום מועד אחר הנקוב בתעודות. המקום בו התחולל המאורע המרכזי היה בפנימיותם של האנשים". באחת מפגישותיה של שרנקה עם מרדכי היא התריסה כנגדו: "אתה מרדים את הנוער ומונע ממנו לראות את המציאות ובסופו של דבר יובל כצאן לטבח יחד עם כל היהודים המשלים עצמם שלנו זה לא יקרה". בשיחות נסערות כאלה, לפי בקשתו של מרדכי אנילביץ היא עברה בין כל הגדודים וסיפרה על חורבן יהדות ליטא והדגישה את הלקח שיש להילחם על החיים. באותם מפגשים הכירה שרנקה והתיידדה עם מרגלית לנדאו שהפכה לאחד מעמודי התווך של הארגון היהודי הלוחם ונהרגה מאוחר יותר במרד הראשון ב-18 בינואר.

שרנקה הצליחה להבין בשלב מוקדם מאוד הרבה לפני מרדכי אנילביץ, שמטרת הגרמנים היא להוליך שולל את היהודים ולהרדימם כדי למנוע התנגדות כאשר המטרה הסופית שלהם הייתה חיסולם הפיזי.

שרנקה הייתה מהאנשים הבודדים אשר אף על פי שיכלו להציל את עצמם, הפקידה את בתה התינוקת בידי זרים, חזרה מווילנה לגטו ורשה הנצור, השתתפה בפעולות המחתרת, הייתה חברה בפלוגה הלוחמת של השומר הצעיר עד שנפלה לבסוף ב-8 במאי 1943 בבונקר שמתחת להריסות הבית ברחוב מילא 18 כאשר נשקה בידה לצד חבריה.

לא ידוע מה עלה בגורלה של מאיה, בתה של שרנקה. אחיינה של שרנקה, בנה של אחותה רות, עפר אלוני, מנהל מחקר חובק עולם בניסיון לעלות על עקבותיה של בת דודתו במהלכו הצליח לאתר את תעודת הלידה של מאיה.

שמה חרות על האנדרטה שניצבת מעל לשרידי הריסות הבית ברחוב מילא 18 בוורשה, יחד עם שמות כל הלוחמים האחרים שנהרגו במקום.

משה דומב, "שמלצובניק" הוצאת מורשת, 2000. בספר נקראת שרנקה, רות, כשם אחותה, בטעות.

מלך ניישטט, "חורבן ומרד של יהודי ורשה", הוצאת ההסתדרות הכללית, 1946, עמ' 294

פרופ' דינה פורת, "שואה ומלחמה", עמ' 71

"ספר הפרטיזנים היהודים" כרך ב', ע' 707

חייקה גרוסמן, אנשי המחתרת, הוצאת מורשת 1965, ע' 109

עליזה ויטיס שומרון, "נעורים באש", ע' 45-74

# data[].attributes.attachment_link.title
רחל זילברברג - ויקיפדיה

# data[].attributes.attachment_link.description
רחל לאה שרנקה זילברברג קופיטו ( 5 בינואר 1920 - 8 במאי 1943, ג' באייר ה'תש"ג), הידועה בכינוי שֵרֵנְקָה (Sarenka), מילאה תפקיד חשוב בתנועה ב וורשה בתקופת מלחמת העולם השנייה. מהמנהיגים הבודדים [ אשר חזרו ל גטו ורשה הנצור. מהראשונים[ שזיהו את כוונת הנאצים לחסל את היהודים ומתוך כך שכנעה את חבריה והנהגתם בצורך למרוד.

# data[].attributes.headline
רשימת לוחמי גטאות לבחור מתוכם:

# data[].attributes.subject
רשימת לוחמי גטאות לבחור מתוכם:

# data[].attributes.body
טוסיה טובה אלטמן

צביה לובטקין

ג'ק אייזנר

רחל לאה סרנקה זילברברג קופיטו

אברהם ליבוביץ

ז'וטה הרטמן

צבי באומינגר

יצחק גיטרמן

אברהם אדולס ברמן

יחיאל שיינבוים

יוסף גלזמן

גוסטה דוידזון-דרנגר

גולה מירה

שלום חולבסקי

מרדכי טננבוים

מארק אדלמן

יצחק רוכצ'ין

אבא קובנר

גצל שוורצמן

# data[].attributes.headline
מה צריך להיות בתעודת הזהות

# data[].attributes.subject
מה צריך להיות בתעודת הזהות

# data[].attributes.body
שם מלא.

שנת לידה.

מקום לידה.

תחומי עניין ועיסוקים לפני המלחמה.

באיזה גטו גר/ה בתקופת המלחמה.

השתייכות לתנועת נוער/מפלגה.

גיל במהלך המרד.

ציטוטים עליו/ה או אמירות שמיוחסות אליו/ה.

האם יצא/ה בחיים מהמרד?

מה קרה לו/ה בהמשך? האם היגר/ה לאנשהו? האם הגיע/ה לישראל לאחר מכן? אם כן כיצד ולאן?

תמונה.