# data[].attributes.body
Jeg er en person der er enormt omsorgsfuld og betænksom, til trods for mange af de ting jeg har været udsat for i så tidlig en alder. Grundet min fortid, har jeg udviklet et kæmpe retfærdigheds og beskytter-gen. Det bliver især sat i spil når det kommer til mine nærmeste og dem jeg holder allermest af, men jeg er heller ikke bleg for at sige min mening, og pege tingene ud som det er, hvilket jeg jeg har fundet ud af er en rigtig vigtig egenskab at besidde. Jeg har altid været dygtig socialt, og har haft en aktiv fritid, i form af at være sammen med andre mennesker, men derudover har jeg også lært gennem min udvikling at jeg er blevet langt bedre til at mærke mine egne grænser, og trække mig hvis det bliver nødvendigt. Gennem min barndom var jeg en pige med krudt i røven og beskæftigede mig i alverdens forskellige sportsgrene og aktiviter, men håndbold var uden tvivl det som fyldte rigtig meget da jeg var yngre. I løbet af mange år er det jeg har vægtet højest, min familie og mine venner, og nyder egenligt bare at omgås de mennesker der giver mig ro og plads til at være mig.

# data[].attributes.headline
Hvilke oplevelser har formet mig som person 

# data[].attributes.subject
Hvilke oplevelser har formet mig som person 

# data[].attributes.body
Jeg har altid været et meget vildt barn med ADHD, og det kunne man bestemt godt mærke, jeg var enormt grænsesøgende og ligeglad med reglerne, for de havde alligevel aldrig en konsekvens for mig. Lige indtil jeg blev smidt ud af folkeskolen i 8. klasse.

Jeg havde en masse udfordiringer, som resulteret i et meget tidligt misbrug i en alder af 13 år. Efter det fik jeg møder med min kontaktperson 2 gange om ugen, og 2 møder med min sagsbehandler hver måned. Der var hele tiden voksne omkring mig, jeg kunne ikke få et ord indført.

Igennem årene har jeg skiftet kontaktperson 5 gange, 4 sagsbehandler og 3 misbrugskonsulenter, og til sidst 2 traume psykologer.

# data[].attributes.body
jeg ønsker for mig selv, at finde ro i mig, og ikke tænke så meget over hvad andre tænker om mig. Den eneste udvej der er for alle mine tanker, er min ADHD medicin, og jeg håber på at jeg en dag kan hvile så meget i mig selv at jeg ikke har brug for den.

Jeg håber på og komme ind på min uddanelse som

Social og sundhedshjælper, da jeg virkelig brænder for at hjælpe andre mennesker især ældre, det kommer til udtryk når jeg er på arbejde på plejehjemmet, jeg kan mærke at jeg gør en forskel for de ældre og det er noget der virkelig gør mig glad, og kunne nyde deres sidste tid med dem og sørger for at de har alt hvad de har brug for.