# data[].attributes.body
Битва за Крим (24 вересня 1941 — 9 липня 1942) — бойові дії радянських та німецьких і румунських військ у Криму в ході Другої світової війни. Кримська оборонна операція 1941 велася 18 жовтня — 16 листопада військами П'ятдесят першої армії і Приморської армії у взаємодії з Чорноморським флотом. У середині жовтня німецьке командування зосередило для наступу на Крим 7 піхотних дивізій 11-ї армії, румунський гірський корпус і значні сили авіації. Крим обороняли 4 кавалерійські і 12 стрілецьких дивізій 51-ї армії (генерал-полковник Ф.Кузнєцов) і Приморської армії (ген.-майор І.Петров). На найбільш уразливому півн. напрямку займали оборону 5 д-зій — 4 на Ішунських позиціях і 1 на Чонгарському перешийку. Ворог перейшов у наступ 18 жовтня, гол. удару завдали війська нім. 11-ї армії через Перекопський перешийок, допоміжного — частини румунів. гірського корпусу через Чонгарський міст. Використовуючи кількісну перевагу сил, ворог до 20 жовт. прорвав Ішунські позиції (поблизу с. Ішунь; нині село Красноперекопського р-ну АР Крим). Війська Червоної армії (див. Радянська армія) опинилися в загрозливому становищі. Для поліпшення управління військами в Криму Ставка Верховного Головнокомандування об'єднала діючі там сухопутні й мор. сили, створивши 22 жовт. командування військ Криму на чолі з віце-адміралом Г.Левченком, підпорядкувавши йому 51-шу і Приморську армії та Чорноморський флот. Ведучи безперервні важкі бої, Примор. армія змушена була відійти до м. Севастополь, 51-ша армія, ослаблена в боях, не змогла зупинити ворога на Керченському п-ові й відійшла до м. Керч, а 16 листоп. була евакуйована через Керченську протоку на Таманський півострів.

Оборонні бої майже на місяць скували в Криму велике угруповання ворожих сил, таким чином давши можливість організувати оборону Таманського півострова.

# data[].attributes.location_name
Уманський район, Черкаська область

# data[].attributes.headline
Уманська оборонна операція (1941)

# data[].attributes.subject
Уманська оборонна операція (1941)

# data[].attributes.body
Оборонна операція військ лівого крила Південно-Західного фронту та правого крила Південного фронту (6-та, 12-та армії, 2-й механізований корпус), що проводилася з 15 липня до 4 серпня 1941 з метою відби-ти наступ німецьких військ на уманському напрямку, не допустити оточення військ 6-ї та 12-ї армій і відновити цілісність фронту.

Після перших двох тижнів війни, відповідно до уточнених завдань, група армій "Південь" частиною сил продовжувала наступ на київ. напрямку, а гол. силами здійснювала операцію з метою оточення рад. військ на Правобережжі. 10 липня 1941 нім. командування відмовилося від наступу на Київ. Перед групою армій "Південь" було поставлене завдання оточити рад. війська 6-ї та 12-ї армій у районі Умані ударами на напрямках, що сходилися в районі Умані. Усього в операції нім. командування задіяло бл. 38 д-зій, у т. ч. 5 танкових і 5 моторизованих.

# data[].attributes.headline
Битва за Київ (1941)

# data[].attributes.subject
Битва за Київ (1941)

# data[].attributes.body
Битва за Київ (1941) — великомасштабна битва Червоної Армії та Вермахту 7 липня — 19 вересня 1941 року (72 дні). Битва за Київ була частиною наступального плану «Барбаросса», в радянській військовій історії отримала назву Київської оборонної операції.иЗ німецької сторони в битві брала участь група армій «Південь» під командуванням генерал-фельдмаршала Рундштедта, а також 2-га танкова група та 2-га армія з групи армій «Центр». З радянської сторони в битві брали участь війська Південно-Західного фронту під командуванням генерала-полковника М. П. Кирпоноса, (під час битви загинув), у складі п'яти загальновійськових армій та Пінської флотилії під командуванням контр-адмірала Д. Д. Рогачова, під загальним керівництвом Маршала Радянського Союзу С. М. Будьонного. Битва завершилась перемогою німецьких військ та оточенням радянських військ. Втрати з радянського боку сягали 700 тисяч вбитих та полонених, понад 1760 тисяч одиниць вогнепальної зброї, 411 танків і САУ, 28 419 гармат і мінометів, 343 бойових літаків

# data[].attributes.attachment_link.title
300px-Пам'ятник_Оборона_Києва

# data[].attributes.location_name
Харківська область

# data[].attributes.headline
Харківська операція (1942)

# data[].attributes.subject
Харківська операція (1942)

# data[].attributes.body
Ха́рківська опера́ція 1942 року, або Друга битва за Харків  — велика воєнна операція, розпочата наступом Південно-Західного та правого крила Південного фронтів Червоної армії проти німецьких військ групи армій «Південь» на Ізюмському плацдармі в період 12—29 травня 1942 року під час Другої світової війни, що мала на меті відвоювання Харкова і створення сприятливих умов для подальшого наступу Червоної армії на Дніпро. Закінчилася оточенням та майже цілковитим знищенням радянських військ в результаті контрнаступальної операції Вермахту (Операція «Фрідерікус»). Через поразку під Харковом стало можливим стрімке просування німецьких військ на південній ділянці фронту на Вороніж та Ростов-на-Дону з наступним виходом до Волги та просуванням на Кавказ (див. Операція «Блау»).

# data[].attributes.location_name
Бабин яр, Київ

# data[].attributes.headline
Розстріли в Бабиному ярі

# data[].attributes.subject
Розстріли в Бабиному ярі

# data[].attributes.body
29 вересня 1941-го - 80 років тому - в Бабиному Яру почалися масові розстріли, які тривали протягом двох років. Ця київська місцина, що стала мовчазним свідком злочину нацистської Німеччини та її репресивної машини, перетворилася на один з всесвітніх символів Голокосту.

# data[].attributes.attachment_link.authors[].name
Телеканал Донеччина TV

# data[].attributes.attachment_link.title
Бабин Яр | Трагедія людства на українській землі

# data[].attributes.location_name
Лавочне, Львівська область

# data[].attributes.headline
Останній звільнений від нацистів населений пункт в Україні

# data[].attributes.subject
Останній звільнений від нацистів населений пункт в Україні

# data[].attributes.body
1944 став роком визволення українських земель від нацистських окупантів - 8 жовтня 1944 р. від ворога було звільнено останній населений пункт УРСР у її довоєнних межах — село Лавочне Дрогобицької(Львівської) області. Офіційним днем визволення України вважалось 14 жовтня 1944, коли відбулося урочисте засідання в Києві. А Закарпатську Україну радянські війська очистили від ворога силами 4-го Українського фронту 28 жовтня 1944 року.

# data[].attributes.location_name
Півнівка, Луганська область

# data[].attributes.headline
Перший звільнений від нацистів населений пункт в Україні

# data[].attributes.subject
Перший звільнений від нацистів населений пункт в Україні

# data[].attributes.body
Грудень 1942 р. – червень 1943 р.: у ході розгрому німецьких військ під Сталінградом була звільнена частина Ворошиловградської, Сталінської і Харківської областей. 18 грудня 1942 р. був звільнений перший населений пункт української території – с. Півнівка Міловського району Луганської обл. У боях за цей невеликий населений пункт загинуло 1066 червоноармійців. Усього за 1942 р. Червона Армія зазнала найбільших за історію свого існування втрат — 5,888 млн убитих. 14 лютого 1943 р. першим з обласних центрів було визволено Ворошиловград (Луганськ). Цього ж місяця звільнено було й Харків, але в березні 1943 р. його знову захопили німці.

# data[].attributes.location_name
Рівне, Рівненська область

# data[].attributes.headline
Центр рейхскомісаріату "Україна"

# data[].attributes.subject
Центр рейхскомісаріату "Україна"

# data[].attributes.body
У серпні 1941 року Гітлер визначив адміністративний поділ окупованих українських земель. Більшість території, в тому числі і Рівненщина, ввійшла до рейхскомісаріату "Україна", центром якого стало місто Рівне. Рейхскомісаром "України" Гітлер призначив гауляйтера Східної Пруссії Еріха Коха.