# data[].attributes.body
Viide: http://hillarmets.blogspot.com/2013/09/uus-raamat.html

# data[].attributes.body
Kribu (päris nimega Piia);

Krabu (päris nimega Mati);

uus direktor (Tomas Vahtrapuu, pärisnimega Peeter Mürk);

õppealajuhataja Vilma Mäger;

Kribu ja Krabu isa;

Kribu ja Krabu sõber Paul

# data[].attributes.body
Metsatuka gümnaasium

# data[].attributes.body
Metsatuka gümnaasiumi direktor Mänd läks pensionile ja uue kooliaasta avaaktusel hakkas üks mees laulma kummalist lugu. Peale laulu lõppu tutvustas muhe laulumees ennast uue direktorina. Aktuse lõpus olid kõik elevil.

# data[].attributes.body
Uue direktori saabumisega muutusid vahetunnid lõbusateks. Keegi ei pidanud kooli koridoris vaikselt ringiratast jalutama. Õpilased võisid vahetundides teha seda mida ise tahtsid. Uus direktor arvas, et kool ei ole ainult õppimiseks.

# data[].attributes.body
Õpetajad ei olnud rahul uue direktori juhtimisega, sest direktori jaoks ei olnud kord ja õppimine kõige olulisemad. Peale õppenõukogu läksid mitmed õpetajad poodi süüa ostma. Kassa juures selgus, et õppealajuhataja rahakotist oli kadunud viiekümneeurone. Hiljem selgus, et mitmel teisel õpetajal oli sularaha rahakotist kadunud. Direktori arvates langes kahtlus kohe õpilastele ja direktor lubas anda sellele olukorrale ametliku käigu.

# data[].attributes.body
Direktor esines kooli ees tõsise kõnega, seoses rahavargustega. Selles kõnes jättis direktor mulje, et vargusi on toimunud koolis ka varem. Päris nii see aga polnud. Ainult ükskord läks kaduma raamatukogust üks hinnaline raamat. Direktor soovitas kõnes kurjategijal ise ennast vabatahtlikult üles anda. Kui seda ei juhtu, lubas direktor politseisse pöörduda. Peale kõnet pöördusid kõik klassidesse ja direktor oma kabinetti. Selgus, et sealt oli kadunud kallis sülearvuti.

# data[].attributes.body
Hiljem selgus, et kahel õpetajal olid kadunud uued ja kallid telefonid. Direktor oli küll juhtunu pärast vihane, aga ei pöördunud veel politseisse ja otsustas, et võiks oodata järgmise päeva õhtuni. Õpetajad olid segaduses ja ei mõistnud, miks direktor politsei kutsumisega viivitas.
Õppealajuhataja sattus rääkima Kribu ja Krabuga, kes mõistsid õpetajate nõutust. Selgus, et Kribu ja Krabu olid ka koolis toimuva korralageduse pärast mures.

# data[].attributes.body
Algas koolivaheaeg. Kribu ja Karbu pidasid omavahel nõu, sest uus direktor tundus neile järjest kahtlasem. Nad hakkasid olukorda analüüsima ja said aru, et kriminalistide töö on nagu pusle kokkupanek, terve pildi saamiseks on vaja kõik tükid üles leida ja õigesti kokku panna.
Kribu ütles Krabule, et tal on mõni pusletükk silma jäänud.  Nad hakkasid neid üles kirjutama.
Kirjutades selgus, et kummalisi olukordi oli väga palju. Näiteks direktorile meeldib tapmise ja tagaajamise filmi muusika ning avaaktusel olid direktoril pruunide viigipükstega valged sokid.
Nad panid kirja ka selle, et direktori nimi on Toomas, aga direktor reageerib ka nimele Peeter ja direktori käe peal on kriminaalkurjategija tätoveering.

# data[].attributes.body
Kribu ja Krabu kirjutasid üles väga palju kummalisi direktori käitumisi ja olukordi. Viimane kummaline olukord juhtus siis, kui koolis toimus üldkoosolek, direktor lahkus saalist ning hiljem selgus, et tema kabinetist oli varastatud sülearvuti. Tundus, et direktor oli ise oma arvuti ära võtnud ning näitas ennast ohvrina. Kribu ja Krabu hakkasid mõtlema, kuidas direktori süüd tõestada. Nad rääkisid koolis toimuvast oma isale ja ütlesid, et nad kahtlustavad vargustes direktorit. Isa oli väga tõsise näoga ja hoiatas lapsi valesüüdistuste levitamise eest.
Kribu ja Karbu mõtlesid, kuidas nad saaksid isa ja ema enda pole võita.
Lõpuks sai isa uudishimu võitu ja 5. jaanuaris küsis isa, kuidas selle direktori looga on. Lapsed rääkisid isale kõikidest oma pusletükkidest.

# data[].attributes.body
Isa ei soovitanud Kribul ja Krabul kohe politseisse pöörduda vaid kirjutada sõber Paulile Šotimaale kirja direktori kahtlustamise kohta. Arvutiteadust õppiv Paul uuris direktori tausta. Nad said teada, et direktor ei olnud üldse ülikooli haridusega ja direktorit nimega Toomas Vahtrapuu pole üldsegi olemas.

# data[].attributes.body
Paul uuris direktori tausta veel lähemalt ja leidis, et ta päris nimi on Peeter Mürk, kellel on kriminaalne minevik. Aga ta andmed kõikidest ametlikest registritest on kadunud. Kribu ja Krabu tahtsid peale seda hakata jälgima direktorit koolimajas. Selleks oli neil vaja koolimaja projekti.
Nüüd olid Kribu ja Krabu isa enda poole võitnud ja isa oli valmis juba igasuguseid asju tegema, näiteks väikese elektrikatkesutse korraldama, et saada linnaarhiivist kooliprojekt. Kribu ütles isale, et seda on palju lihtsam kätte saada. Vaja on ainult teabenõuet, sest see on avalik info.

# data[].attributes.body
Piia ja Mati said väikese valega linnavalitsuse tädilt kätte Metsatuka gümnaasiumi projekti.
Uue aasta esimestel nädalatel viibis direktor koolis üha harvem. Keegi ei teadnud, millega direktor tegeleb. Direktor käis koolis ainult siis, kui andis pillitunde. kui Piia ootas ühel kolmapäeval oma flööditundi, vaatas ta tahtmatult direktori kabineti aknast sisse ja nägi, et seal  on hoopi kiilakas mees, kellel ei olnud üldse Toomas Vahtrapuu nägu.  Silmi kissitades vaatas Kribu meest veel ning sai aru, miks mees nii võõras tundub. Mehel puudusid juuksed. Mõne hetke pärast pani mees pähe paruka ning kabinetist astus välja naeratav direktor.

# data[].attributes.body
Kribu ja Krabu tahtsid teada, mis telefon direktoril on. Selleks küsis Krabu direktorilt justkui möödaminnes, kas direktori telefoniga saab mängida "Angry Birds'i". Selgus, et direktoril on uus Nokia Lumia 900 mudel, mida saab väga hästi jälitada. Nüüd oli neil vaja teada saada veel direktori telefoni number. Sellega aitas neid 11B klassi Birgit, kellele olid pikad jalad ja väga pikad juuksed.

# data[].attributes.body
Kribu ja Krabu otsustasid järgmised sammud teha vabariigi aastapäeva tähistamise päeval. Aktus korraldati reedel. Direktor luges aktusel luuletuse ja kui ta oma etteaste lõpetas, lahkus ta lavalt ja istus esimesse ritta õppealajuhataja kõrvale.
Aktus oli väga südamlik ja kõik arvasid, et direktor on väga tore mees, sest tema pani aktuse kava kokku.
Aktuse piduliku kõne pidas tavaliselt direktor, kuid sel korral ütles direktor, et kõne peab õppealajuhataja ja direktor ise lahkus saalist.
Kribu ja Krabu saatsid sõber Paulile märguande, et Paul hakkaks jälitama direktori telefoni.

# data[].attributes.body
Paul saatis reede õhtul Kribule ja Krabul kirja, kus oli kirjas direktori täpne liikumine koolimajas ning hilisem kontroll näitas, et objekt ehk direktor oli jõudnud Põltsamaa valda.
Kui esmaspäeva hommikul Kribu ja Krabu kooli jõudsid küsisid nad õppealajuhatajalt, kas ta on õpetajate toas käinud. Kui õppealajuhataja õpetajate tuppa läks, märkas ta, et televiisor oli kadunud.

# data[].attributes.body
Õppealajuhataja kahtlustas, et Kribu ja Krabu on ise vargad ja viis nad sotsiaalpedagoogi juurde. Sotsiaalpedagoog arvas, et Kribu ja Krabu võiksid rääkida, mis nad teavad. Algul ei uskunud lapsi õppealajuhataja ega sotsiaalpedagoog. Kui Krabu andis Pauli saadedud kirjad õppealajuhatajale, kes need läbi luges, sai õppealajuhataja aru, et päris varas oli direktor.

# data[].attributes.body
Kribu ja Krabu mõtlesid, et mängivad direktoriga mängu tagumine paar välja, et saada kätte direktori isiklikud võtmed.  Kui võtmed käes, tuli lastele isa autoga järele.  Õppealajuhataja läks nendega kaasa ja nad sõitsid sihtkohta ehk Põltsamaa lähedale metsa, kus Krabu nägi väikest maja. Nad läksid soojaku juurde avasid ukse ja leidsid sealt kõik koolist varastatud asjad ja veel teisi asju, mis polnud nende koolist varastatud, vaid kuskilt mujalt.

# data[].attributes.body
Tagasi sõites läks õppealajuhataja veel korraks koolimajja, sest pidi pusima veel tunniplaaniga. Õhtul hiljem, kui Kribu ja Krabu suusatasid, helistan Paul ja ütles, et objekt on umbes tunni aja kaugusel sihtpunktist. Nüüd oli vaja, et õppealajuhataja helistaks politseisse. Laskumise ajal helistas Paul uuesti Krabule, kes pidi võtma ühte kätte suusakepid ja teise käega võtma vastu Pauli kõne. Paul ütles, et objekt oli sihtpunkti juures. Edasi helistas Krabu õppealajuhatajale ja ütles nüüd läheb lahti.

# data[].attributes.body
Õppealajuhataja haaras telefoni, helistas kiiresti politseisse ja rääkis, mis on koolis toimunud. Kui õppealajuhataja ütles, et direktor on varas, siis politseikorrapidaja arvas, et see on mingi nali. Õnneks saatis politseikorrapidaja ikka välja patrullekipaaži metsa soojaku juurde, kus nad said Peeter Mürgi ja varastatud asjad kätte.

# data[].attributes.body
Kõrge politseiametnik helistas õppealajuhatajale Vilma Mägerile ja vabandas, et politseikorrapidaja temaga nii ebaviisakalt käitus. Siis tänas politseiametnik õppealajuhatajat ja küsis, kas nende delegatsioon võib järgmisel päeval kell kümme külastada kooli. Järgmisel päeval kooli külastanud politseijuht rääkis, et Peeter Mürk oli juba varem korduvalt varastanud ja röövinud ja selle eest ka karistada saanud ja et ta on suurepärane näitleja. Kogu au langes õppealajuhatajale, sest Kribu ja Krabu olid palunud ta ei ütleks mitte mingil juhul, kuidas nad päriselt kurjategija jälile olid jõudnud.

# data[].attributes.body
Õpealajuhataja asendas algul direktorit, siis tuli vana direktor Lembit Mänd koos oma lemmiklausega "Kord peab majas olema" tagasi kooli juhtima. Ühel päeval said Kribu ja Krabu justiitsministrilt kodanikujulguse aumärgi. Kribu ja Krabu arvates ei olnud Peeter Mürk nii ohtlik kurjategija, et teda seitsmeks aastaks vangi panna. Nad tahtsid teada, kuidas tal vanglas läheb ja nad läksid teda vanglasse külastama. Peeter Mürk ei mäletanud Kribu ja Krabu, aga nad röökisid talle, kuidas nad aru said, et ta ei olnud päris direktor. Kohtumise lõpus soovitasid Kribu, et Peeter Mürk võiks peale vanglast vabanemist hakata muusikaõpetajaks. Krabu aga soovitas vanglas hakata torupilliansamblit tegema.