# data[].attributes.headline
Semaan Nikolay     4-A                                                Свято-Успенська Святогірська Лавра – розташована на схилах навислих над водою мальовничих крейдяних гір, що здавна називали Святими. Документально Святі Гори відомі з 1526 р.

# data[].attributes.subject
Semaan Nikolay     4-A                                                Свято-Успенська Святогірська Лавра – розташована на схилах навислих над водою мальовничих крейдяних гір, що здавна називали Святими. Документально Святі Гори відомі з 1526 р.

# data[].attributes.attachment_caption
Пам'ятник Артему — пам'ятник у місті Святогірську, споруджений 1927 року на честь революціонера Артема Сергєєва.

# data[].attributes.headline
Матюнін Дмитро

# data[].attributes.subject
Матюнін Дмитро

# data[].attributes.headline
Бердник  Георгій

# data[].attributes.subject
Бердник  Георгій

# data[].attributes.attachment_link.title
Дворец Курисов

# data[].attributes.headline
Шевченко Всеволод 

# data[].attributes.subject
Шевченко Всеволод 

# data[].attributes.headline
Сєдавних Федір 

# data[].attributes.subject
Сєдавних Федір 

# data[].attributes.headline
Буди́нок із химе́рами[1] (1901–1902[2]) — цегляна споруда з прикрасами міфологічних та мисливських сюжетів, є головною архітектурною спорудою раннього неоготичного стилю Києва, столиці України. Свою назву отримала завдяки скульптурним прикрасам, тематика яких — тваринний наземний та підводний світи, атрибути полювання, міфічні істоти.

# data[].attributes.subject
Буди́нок із химе́рами[1] (1901–1902[2]) — цегляна споруда з прикрасами міфологічних та мисливських сюжетів, є головною архітектурною спорудою раннього неоготичного стилю Києва, столиці України. Свою назву отримала завдяки скульптурним прикрасам, тематика яких — тваринний наземний та підводний світи, атрибути полювання, міфічні істоти.

# data[].attributes.body
Попов Дмитро 4-А

# data[].attributes.headline
Легенда про заснування Києва — легенда про виникнення сьогоднішньої столиці Української Держави — міста Києва.Згідно з традиціями та легендою про заснування Києва заведено вважати, що Київ завдячує своєю появою трьом братам із племені полян — Києві, Щекові та Хоривові, й сестрі їхній Либеді.Назва Києва походить від імені Кия — найстаршого з трьох братів, яких вважають засновниками головного міста України-Руси. Легенда про Кия дійшла до нас у літописі ХІІ ст. «Повість минулих літ».

# data[].attributes.subject
Легенда про заснування Києва — легенда про виникнення сьогоднішньої столиці Української Держави — міста Києва.Згідно з традиціями та легендою про заснування Києва заведено вважати, що Київ завдячує своєю появою трьом братам із племені полян — Києві, Щекові та Хоривові, й сестрі їхній Либеді.Назва Києва походить від імені Кия — найстаршого з трьох братів, яких вважають засновниками головного міста України-Руси. Легенда про Кия дійшла до нас у літописі ХІІ ст. «Повість минулих літ».

# data[].attributes.body
Хвалько Вікторії

# data[].attributes.headline
Сеньків Дарина 

# data[].attributes.subject
Сеньків Дарина 

# data[].attributes.body
Ця споруда приваблює туристів не лише своєю величчю, багатою історією, а й безліччю моторошних легенд про привидів, які досі блукають у стінах фортеці. Верхній замок, або замок Любарта, давно став візитівкою Луцька. Фортеця славиться своєю багатовіковою історією. Переживши понад 7 віків, твердиня дійшла до наших часів, не змінивши свого початкового вигляду. А ще Луцький замок є однією із найбільших фортечних споруд в Україні.

# data[].attributes.attachment_caption
Кушкова Софія 4-А

# data[].attributes.headline
Серед крейдяних паго

# data[].attributes.body
Серед крейдяних пагорбів, вкритих реліктовим лісом Національного природного парку «Святі Гори», на правому березі Дінця розташувався архітектурний ансамбль Успенського чоловічого монастиря, який в 2004 році набув статусу Лаври.
Час і авторство Миколаївської церкви – дивовижної споруди в стилі українського бароко залишаються невідомими вже четверте століття. Єдність храму з природним матеріалом крейдяної скелі та оточуючим природним ландшафтом виводять культову споруду в розряд унікальних об’єктів культурної спадщини України, аналогів якому немає.Кам’яна частина церкви настільки органічно втілена в масиві бескиду, що без спеціальних методів дослідження неможливо визначити місця переходу цегли в крейду, виявити крейдяні прошарки в стінах храму.

Свято-Успенська Святогірська Лавра – розташована на схилах навислих над водою мальовничих крейдяних гір, що здавна називали Святими. Документально Святі Гори відомі з 1526 р.
У писемних джерелах монастир у скелі згадується верше під 1624 р. Існує дві версії щодо заснування монастиря. Відповідно до однієї, монастир заснували ченці Печерської лаври, що пішли з Києва, розореного монголами у середині ХІІІ ст., а за другою версією – афонські монахи, що йшли на Русь по Сіверському Донцю, це місце нагадало їм рідну Святу гору Афон.

З кінця XVII ст. споруджуються монастирські будівлі, в тому числі кам‘яний престольний храм (1698-1708 рр.).

З 1790 р. Святими Горами володів князь Г. Потьомкін, а пізніше – Енгельгардти.

У другій половині ХІХ ст. старі монастирські будівлі біля річки замінюються новими кам‘яними.

У 1850-1867 рр. в одній з келій здійснював свій подвиг затворництва преп. Іоанн (Крюков; помер у 1867 р.).

У 1922 р. монастир було закрито. У його будівлях створено одну з відомих оздоровниць в Україні. У 1980 р. ансамбль споруд оголошено Державним історико-архітектурним заповідником. У 1992 р. монастир знову відродився.

У центрі обителі побудовано у 1859-1868 рр. за проектом А. Горностаєва п‘ятибанний престольний храм, над Святими вратами – церква Покрови Божої Матері (1850-1851 рр., архітектор К. Тон). На заході – два братських корпуси, на сході – колишній Гостиний двір обителі (комплекс споруд, що отримав сучасний вигляд у 1900 р.).

На північ від двору, коло підніжжя гори знаходиться підземний храм преп. Антонія та Феодосія Печерських; при вході на поверхню спорудили павільйон, біля нього заснували цвинтар для благодійників та нашановніших духівників монастиря; до початку 80-х рр. ХХ ст. павільйон було зруйновано, у 1993-1994 рр. відтворено підземний інтер‘єр; під залишками павільйону поховано князя Н. Б. Голіцина – учасника Вітчизняної 1812 р. та Кримської 1853-1856 рр. воєн, друга О. Пушкіна, письменника, перекладача, композитора (помер у 1866 р.).

На захід від Успенського собору розташовано нижній павільйон паломників (“Печерник”). Ліві ворота павільйону – вхід до печер.

Ще в кінці XVII ст. скелю увінчав Миколаївський храм, що зберігся донині. На схід від храму на скелі влаштовано оглядовий майданчик з каплицею св. Андрія Первозванного (50-і рр. ХІХ ст.; називається ще Верхнім павільйоном паломників). За деякими даними, ідея створення каплиці пов‘язана з ім‘ям Андрія Миколайовича Муравйова, частого гостя Святих Гір.

Архімандрит Арсеній, який бував у Палестині, дав горі, з якої виступає скеля, назву Фавор. Широку відомість Фавор здобув після того, як у 1867 р. тут почив і був похований преп. Іоанн (Крюков). У 1994 р. мощі подвижника було віднайдено та перенесено до монастиря.

У 2004 р. Священний Синод Української Православної Церкви прийняв рішення надати Свято-Успенському Святогірському чоловічому монастирю статус лаври.

# data[].attributes.headline
Пам’ятник дерев’яної архітектури Закарпаття XVI-XVIII століття – старовинна лемківська Михайлівська церква. Справжній шедевр зодчества козацького барокко у Сваляві в присілку Бистрий на пагорбі на старому цвинтарі.Більше чотирьох століть стоїть на одній із вулиць Сваляви пам’ятник дерев’яної архітектури - церква, що дивує наших сучасників високою майстерністю стародавніх будівничих. За переказами, збудована без жодного гвіздка, вона несе звістку із сивої давнини, служить прикладом уміння і неабиякої винахідливості та майстерності людей, що працювали на стику давніх віків, церква і зараз живить духовістю парафіян, служить взірцем поклоніння Всевишньому, любові і поваги до нього.Перенесення церкви – це ще один неймовірний і майже нікому невідомий подвиг лемків. ЇЇ перевозили волоком через потік по дорозі із дубових дощок. Перевезення і реконструкція завершилися у 1759 році. Тоді ж з’явилася одноповерхова дзвіниця, що доповнювала архітектурний ансамбль. Посвячення храму відбулося у день Архістратига Михаїла. Ще 200 років по тому на його ім’я справляли молебні.Церква тризубна, тридільна, з бароковою вежею над бабинцем. Її план складають три зруби, розташовані на осі захід-схід. Церква збудована з дубового дерева, фундамент кладений з каменю на глиняному розчині. Пам’ятка датується 1759 роком. Дата, яка була вирізьблена на надпоріжнику зараз закрита лиштвою пізніших двостулкових дверей. Пам’ятка належить до лемківського типу церков. З північно-західної сторони церква стоїть невеличка одноярусна дзвіниця стовпової конструкції, покрита чотиригранним наметовим дахом.Лемківська красуні поєднала у собі ознаки козацького бароко і лемківського стилю. Ознакою лемків є висока вежа з бароковим завершенням і відкрита галерея з різьбленими стовпчиками навколо бабинця. А три барочні ажурні хрести з перпендикулярним перетином навхрест трьох прямих вивищуються над півмісяцем. Це є символом перемоги козаків над турками, християнства над мусульманством. Це стандартний вигляд хрестів православних храмів за козацької доби.Також варто відзначити динамічний рух форм: від маківки вівтаря до вершини бабинця. Покрівля храму виконана у мереживному стилі із дерев’яного ґонту (покрівельний матеріал у вигляді дощечок). Вхід у храм із західного боку, його прикрашає ґанок з галереєю і ажурними стовпчиками та лавицями. Біля храму збереглося старе кладовище із кам’яними хрестами, що діяло до 1930 року.Всередині зберігся старовинний дерев’яний іконостас із царськими вратами XVIII століття. Ще однією святинею є стара ікона із ликом Святого Миколая. Також є й інші образи, їх вік складає приблизно 300 років. Збереглися настінні розписи місцевих живописців і дбайливо вишиті жіночими руками килими, серветки і рушники. Також збереглися старовинні церковні книги. Найціннішою є стародрук "Трівідіон" 1667 року, виконаний приватним львівським друкарем Михайлом Сливкою.Михайлівській церкві зберігаються реєстраційні книги про народження, хрещення, вінчання, одруження і смерть місцевих жителів. Як реліквія - церковнослов’янські книги. Все це і є тим неоціненним скарбом, завдяки якому мініатюрний куточок Свалявщини має свої барву, свій особливий ореол.

# data[].attributes.subject
Пам’ятник дерев’яної архітектури Закарпаття XVI-XVIII століття – старовинна лемківська Михайлівська церква. Справжній шедевр зодчества козацького барокко у Сваляві в присілку Бистрий на пагорбі на старому цвинтарі.Більше чотирьох століть стоїть на одній із вулиць Сваляви пам’ятник дерев’яної архітектури - церква, що дивує наших сучасників високою майстерністю стародавніх будівничих. За переказами, збудована без жодного гвіздка, вона несе звістку із сивої давнини, служить прикладом уміння і неабиякої винахідливості та майстерності людей, що працювали на стику давніх віків, церква і зараз живить духовістю парафіян, служить взірцем поклоніння Всевишньому, любові і поваги до нього.Перенесення церкви – це ще один неймовірний і майже нікому невідомий подвиг лемків. ЇЇ перевозили волоком через потік по дорозі із дубових дощок. Перевезення і реконструкція завершилися у 1759 році. Тоді ж з’явилася одноповерхова дзвіниця, що доповнювала архітектурний ансамбль. Посвячення храму відбулося у день Архістратига Михаїла. Ще 200 років по тому на його ім’я справляли молебні.Церква тризубна, тридільна, з бароковою вежею над бабинцем. Її план складають три зруби, розташовані на осі захід-схід. Церква збудована з дубового дерева, фундамент кладений з каменю на глиняному розчині. Пам’ятка датується 1759 роком. Дата, яка була вирізьблена на надпоріжнику зараз закрита лиштвою пізніших двостулкових дверей. Пам’ятка належить до лемківського типу церков. З північно-західної сторони церква стоїть невеличка одноярусна дзвіниця стовпової конструкції, покрита чотиригранним наметовим дахом.Лемківська красуні поєднала у собі ознаки козацького бароко і лемківського стилю. Ознакою лемків є висока вежа з бароковим завершенням і відкрита галерея з різьбленими стовпчиками навколо бабинця. А три барочні ажурні хрести з перпендикулярним перетином навхрест трьох прямих вивищуються над півмісяцем. Це є символом перемоги козаків над турками, християнства над мусульманством. Це стандартний вигляд хрестів православних храмів за козацької доби.Також варто відзначити динамічний рух форм: від маківки вівтаря до вершини бабинця. Покрівля храму виконана у мереживному стилі із дерев’яного ґонту (покрівельний матеріал у вигляді дощечок). Вхід у храм із західного боку, його прикрашає ґанок з галереєю і ажурними стовпчиками та лавицями. Біля храму збереглося старе кладовище із кам’яними хрестами, що діяло до 1930 року.Всередині зберігся старовинний дерев’яний іконостас із царськими вратами XVIII століття. Ще однією святинею є стара ікона із ликом Святого Миколая. Також є й інші образи, їх вік складає приблизно 300 років. Збереглися настінні розписи місцевих живописців і дбайливо вишиті жіночими руками килими, серветки і рушники. Також збереглися старовинні церковні книги. Найціннішою є стародрук "Трівідіон" 1667 року, виконаний приватним львівським друкарем Михайлом Сливкою.Михайлівській церкві зберігаються реєстраційні книги про народження, хрещення, вінчання, одруження і смерть місцевих жителів. Як реліквія - церковнослов’янські книги. Все це і є тим неоціненним скарбом, завдяки якому мініатюрний куточок Свалявщини має свої барву, свій особливий ореол.

# data[].attributes.body
Святослав

# data[].attributes.attachment_caption
Пашковський Мирон

# data[].attributes.headline
Національний заповідник «Хортиця»

# data[].attributes.subject
Національний заповідник «Хортиця»

# data[].attributes.body
Національний заповідник «Хортиця» розташований на річці Дніпро в місті Запоріжжя. Завдяки музеям, історико-культурним комплексам, панорамам можна дізнатись історію Хортиці ще з давніх часів, у тому числі, про її найбільш яскравий і важливий період – час українського козацтва, коли острів був колискою Запорізької Січі. Крім Хортиці, до складу заповідника входять прилеглі невеликі острови та скелі: Близнюки, Три Стоги, Середня, Байда, Ростьобин, Дубовий, урочище Вирва та Кам'янська Січ.

# data[].attributes.headline
Згідно із Законом Ук

# data[].attributes.body
Згідно із Законом України «Про авторське право і суміжні права»виключні права на використання творів архітектури,містобування,садового-паркового мистецтва належать виключно їх авторам (частина 4 статті 15 Закону),а отже в Україні відсутня свобода панорамної зйомки . Через значно суворішу політеку дотримання авторських прав у Вікісховищі воно,швидке за все,буде звідке вилучене.

# data[].attributes.headline
.Свято-Успенська Святогірська лавра УПЦ МП — монастир УПЦ МП у Святогірську (Донецька область)[1]. Розташований на високому крейдяному правому березі Сіверського Донця (так звані Святі гори). Окрім наземних будівель, має крейдяні печери. У лаврі зберігаються мощі преподобного Іоанна, затвірника Святогірського. Святогірський монастир у колишньому Слов'яногорську над Сіверським Дінцем бере свій початок із часів перед татарською навалою, коли Бату-хан руйнував «матір міст руських» — Київ. Хоч перші письмові згадки про цей монастир датуються 1526 р., академік Д. І. Багалій у праці «З минулого Святогірського монастиря» писав: «Монастир, або церква, існував ще в перед-монгольський період». Перші християнські поселення, а можливо і монастир, з'явилися на цих горах ще до Хрещення Русі, коли шанувальники святих ікон були змушені залишати охоплену іконоборством Візантію та шукати притулку поза межами імперії.

# data[].attributes.subject
.Свято-Успенська Святогірська лавра УПЦ МП — монастир УПЦ МП у Святогірську (Донецька область)[1]. Розташований на високому крейдяному правому березі Сіверського Донця (так звані Святі гори). Окрім наземних будівель, має крейдяні печери. У лаврі зберігаються мощі преподобного Іоанна, затвірника Святогірського. Святогірський монастир у колишньому Слов'яногорську над Сіверським Дінцем бере свій початок із часів перед татарською навалою, коли Бату-хан руйнував «матір міст руських» — Київ. Хоч перші письмові згадки про цей монастир датуються 1526 р., академік Д. І. Багалій у праці «З минулого Святогірського монастиря» писав: «Монастир, або церква, існував ще в перед-монгольський період». Перші християнські поселення, а можливо і монастир, з'явилися на цих горах ще до Хрещення Русі, коли шанувальники святих ікон були змушені залишати охоплену іконоборством Візантію та шукати притулку поза межами імперії.

# data[].attributes.body
Матвєєв Микита

# data[].attributes.headline
Фонтан та набережна ROSHEN

# data[].attributes.subject
Фонтан та набережна ROSHEN

# data[].attributes.body
Фурманов Олексій 4а
Фонтан та набережна ROSHEN
Єдиний в Україні і найбільший в Європі плаваючий фонтан знаходиться у Вінниці!
Світломузичне шоу фонтанів у Вінниці стало туристичною визначною пам'яткою не лише Вінниці, а й усієї України.
Найбільший у світі річковий світломузичний Фонтан на відкритих водоймищах та реконструйована Набережна «Roshen» були відкриті 4 вересня 2011 року. «Фонтан» розташований в руслі річки Південний Буг й має довжину 140 метрів і висоту струменя до 60 м.

# data[].attributes.headline
Святогірська Свято-Успенська лавра

# data[].attributes.subject
Святогірська Свято-Успенська лавра

# data[].attributes.body
Повна назва святого місця – Святогірська Свято-Успенська лавра. Вона має давню історію. Це місце неабиякої ваги для віруючих усієї православної спільноти, адже лавра є однією з трьох найбільшої святинь України. Нині це Святогірський державний історико-архітектурний заповідник.(Олеся Волощенко)

# data[].attributes.headline
Костел святого Микол

# data[].attributes.body
Костел святого Миколая мурована культова споруда у селі Вижняни Золочівського району Львівської облості. Збудована у 15 століті. Фрески на стінах вражають.

# data[].attributes.attachment_caption
Кондратенко Анастасія 4А

# data[].attributes.headline
Спасо-Преображенський кафедральний собор Дніпра 

# data[].attributes.subject
Спасо-Преображенський кафедральний собор Дніпра 

# data[].attributes.body
Спасо-Преображенський кафедральний собор є однією з унікальних пам’яток міста Дніпра та головним центральним храмом Дніпропетровської єпархії Української Православної Церкви.

Преображенський собор був першою спорудою, закладеною імператрицею Катериною II на території міста Катеринослава. На її думку, майбутній собор мав стати архітектурною домінантою нового міста. Автором першого затвердженого проекту собору 1786 р. став французький архітектор та академік Клод Геруа, але цей проект реалізувати так і не вдалося. І лише через півстоліття, в 1835 р. Преображенський кафедральний собор нарешті був добудований і освячений.

Після 1917 р., під час революції, храм закрили і навіть хотіли знищити, але завдяки директору історичного музею Катеринослава – Д. Яворницькому святиня все ж таки залишилася збереженою і надалі виступала в ролі Музею атеїзму. Таким чином, Яворницькому вдалося на деякий час зберегти всю внутрішню унікальність храму, хоча від зовнішньої краси не залишилося і сліду.

Під виглядом Музею атеїзму Преображенський собор як зустрів, так і проводив Другу світову війну. І хоча в 1941 році німецька влада все ж таки дозволила відновити в ньому богослужіння, але після цього почався справжній повоєнний вандалізм, було спалено всі унікальні іконостаси, а сам собор став видавництвом «Зоря».

До 1988 р. служби у Спасо-Преображенському кафедральному соборі не проводились. Справжні зміни почалися в 90-х р. На початку 1992 р. храм офіційно було передано Українській Православній Церкві, після чого було відновлено всю його історичну первозданність. На сьогоднішній час Спасо-Преображенський кафедральний собор є одним із символів міста Дніпра.

# data[].attributes.headline
Онопрієнко Дарья 

# data[].attributes.subject
Онопрієнко Дарья 

# data[].attributes.headline
Святогірський істори

# data[].attributes.body
Святогірський історико-архітектурний заповідник.
Святогірськ - місто на кордоні трьох областей, Донецької , Харківської та  Луганської. Це найзеленіше  місто України! Тут , на крейдяних горах і розтошований Святогірський історіко - архітектурний заповідник .
Пасішниченко Олексій 4-А

# data[].attributes.headline
Свято-Успенська Святогірська лавра.

# data[].attributes.subject
Свято-Успенська Святогірська лавра.

# data[].attributes.attachment_caption
Прозоров Віктор 

# data[].attributes.headline
Будинок скульптора Г

# data[].attributes.body
Будинок скульптора Голованя розташований на території Історико-культурного заповідника Старий Луцьк на березі річки Стир. Проект будинку розробив волинський архітектор Ростислав Метельницький.

Подвір’я, стіни та дах будинку прикрашають кам’яні скульптури різних стилів. Вхід до будинку прикрашає родинний вензель – Н. М. Г. На фронтоні будинку розміщено барельєф вагою у 1,5 тонни із зображенням усіх членів сім’ї скульптора.

# data[].attributes.headline
Чернівецький національний університет 

# data[].attributes.subject
Чернівецький національний університет 

# data[].attributes.body
Чернівецький національний університет імені Юрія Федьковича — один із найстаріших класичних університетів в Україні. Розташований у величній будівлі сучасних Чернівців – комплексі, спорудженому в 1864-1882 рр. як резиденція буковинських митрополитів за проектом відомого чеського архітектора Йосифа Главки. Роботи інтер’єрів виконані віденськими художниками К. Іобстом, І. Кляйном, чеським К. Свободою, буковинськими Е. Бучевським і Є. Максимовичем. Стиль будівель еклетичний з домінуючим мотивом візантійської та романської архітектури.

# data[].attributes.headline
Установили паровоз в

# data[].attributes.body
Установили паровоз в начале ноября на привокзальной площади. Кроме того, что памятник выглядит очень красиво, для Краматорска он является является особенным, так как наш город, можно сказать, начинался с железнодорожной станции.

Паровоз 9П-337, который как раз и установлен на площади, работал еще с начала ХХ века. Тогда Краматорское металлургическое общество производило паровозы
ПРОЗОРОВ ВІКТОР

# data[].attributes.headline
Софія Київська

# data[].attributes.subject
Софія Київська