# data[].attributes.headline
Проблема: "Застосування ігрових форм роботи у вихованні морально-ціннісних якостей дітей"

# data[].attributes.subject
Проблема: "Застосування ігрових форм роботи у вихованні морально-ціннісних якостей дітей"

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Чинна нормативно-правова база щодо організації та проведення атестації педагогічних працівників у навчальному закладі

Нормативні документи з питань атестації

Право на освіту - це право людини на здобуття певного обсягу знань, культурних навичок, професійної орієнтації, які необхідні для успішної життєдіяльності в умовах сучасного суспільства.

За положенням статті 53 Конституції України, право на освіту гарантовано кожному. Держава забезпечує доступність і безоплатність дошкільної, повної загальної середньої, професійно-технічної, вищої освіти в державних і комунальних закладах. Право на освіту гарантується кожній людині на принципах рівності, визначених статтею 24 Конституції України. Визнання права кожної людини на освіту відповідає, зокрема, Загальній декларації прав людини (стаття 26), Міжнародному пакту про екологічні, соціальні та культурні права (стаття 13).

Атестація педагогічних працівників регулюється низкою нормативних документів.

Закон України "Про освіту" передбачає професіональну, моральну характеристику педагогічного працівника, указує на те, що відповідність посаді педагогічного працівника визначається за результатами атестації. Порядок атестації педагогічних працівників установлюється Міністерством освіти і науки України.

Важливість і обов'язковість атестації педагогічних працівників, терміни її проведення, перелік кваліфікаційних категорій і педагогічних звань передбачені законами "Про загальну середню освіту" (стаття 27), "Про дошкільну освіту" (стаття 32), "Про позашкільну освіту" (стаття 25), "Про професійну освіту" (стаття 45).

Практичне проведення атестації педагогічних працівників регулюється Типовим положенням про атестацію педагогічних працівників (зі змінами, внесеними згідно з наказом Міністерства освіти і науки, молоді та спорту № 1473 від 20.12. 2011 р., зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 14.12 2010 р. за № 1255/18550), в якому визначені види атестації та її періодичність, повноваження, порядок проведення та реалізація рішень атестаційної комісії.

Під час підготовки та проведення атестації педагогічних працівників необхідно звернути увагу на лист Міністерства освіти і науки, молоді та спорту України № 2/1-13-430 від 22.02 2012 р. "Щодо надання роз'яснення з питань атестації", текст якого наведено повністю.

У зв'язку із внесенням змін до Типового положення про атестацію педагогічних працівників, затвердженого наказом Міністерства освіти і науки України від 06.10 .2010 р. № 930 (далі ‑ Типове положення), всі працівники, які мають педагогічні звання, повинні під час чергової атестації також атестуватися на відповідність раніше присвоєним педагогічним званням. Атестація на відповідність раніше присвоєному педагогічному званню здійснюється, як правило, не рідше одного разу на п'ять років.

У поточному навчальному році всі включені до списку осіб для проходження чергової атестації працівники, які мають педагогічні звання, повинні також атестуватися на відповідність раніше присвоєним педагогічним званням. Складати окремі списки працівників, які атестуються на відповідність раніше присвоєному педагогічному званню, не потрібно.

Слід зауважити, що Типове положення не передбачає подання педагогічним працівником до атестаційної комісії заяв про присвоєння педагогічного звання. Не потрібно також подавати заяву про атестацію на відповідність раніше присвоєному педагогічному званню. Присвоєння педагогічних звань здійснюється лише за поданням керівника або педагогічної ради навчального закладу. Для атестації на відповідність раніше присвоєному педагогічному званню достатньо включити працівника до списку осіб для проходження чергової атестації.

Педагогічні працівники, які атестувалися у 2010/11 навчальному році і яким за результатами атестації було встановлено, що педагогічні звання присвоєні безстроково, під час чергової атестації у 2015/16 навчальному році мають також атестуватися на відповідність раніше присвоєному педагогічному званню, оскільки з 23 січня 2012 року норму щодо безстрокового присвоєння педагогічних звань змінено.

Вимога про обов'язкову підготовку власних методичних розробок педагогічними працівниками, які атестуються на відповідність раніше присвоєному педагогічному званню, Типовим положенням не передбачена. Тобто атестаційною комісією при атестації вчителя, який має педагогічне звання "учитель-методист" і в міжатестаційний період не підготував нових методичних розробок, може бути прийнято рішення про його відповідність раніше присвоєному педагогічному званню, якщо він продовжує здійснювати науково-методичну і науково-дослідну діяльність, але не запровадив нових методичних розробок, які були б схвалені науково-методичними установами.
ЗАКОН УКРАЇНИ "ПРО ОСВІТУ" (ст. 54)
Отже, атестація педагогічних працівників здійснюється згідно із законами України й іншими нормативно-правовими документами, яких необхідно дотримуватись.
1. Педагогічною діяльністю можуть займатися особи з високими моральними якостями, які мають відповідну освіту, професійно-практичну підготовку, фізичний стан яких дозволяє виконувати службові обов'язки.

2. Педагогічні працівники підлягають атестації. За результатами атестації визначаються відповідність працівника займаній посаді, рівень його кваліфікації, встановлюються категорії, присвоюються педагогічні звання (витяг з п. 4).

Порядок атестації педагогічних працівників встановлюється Міністерством освіти і науки України.

Рішення атестаційної комісії є підставою для звільнення педагогічного працівника з роботи в порядку, встановленому законодавством (витяг з п. 4).
ЗАКОН УКРАЇНИ "ПРО ЗАГАЛЬНУ СЕРЕДНЮ ОСВІТУ" Стаття 27. Атестація педагогічних працівників
Закон України "Про освіту" від 23.03. 1996 р. викладено у новій редакції від 11.12. 2003 р.

1. Атестація педагогічних працівників загальноосвітніх навчальних закладів незалежно від підпорядкування, типів і форм власності є обов'язковою та здійснюється, як правило, один раз на п'ять років відповідно до Типового положення про атестацію педагогічних працівників, затвердженого Міністерством освіти України.
КОНЦЕПЦІЯ ЗАГАЛЬНОЇ СЕРЕДНЬОЇ ОСВІТИ Затверджена постановою спільного засідання колегії МОН України та президії АПН України № 12/5-1 від 22.11. 2001 р. (Витяг)
2. За результатами атестації педагогічних працівників загальноосвітніх навчальних закладів визначається відповідність педагогічного працівника займаній посаді, встановлюється кваліфікаційна категорія ("спеціаліст", "спеціаліст другої категорії", "спеціаліст першої категорії", "спеціаліст вищої категорії") та може бути присвоєно педагогічне звання ("старший учитель", "учитель-методист", "вихователь-методист", "педагог-організатор-методист" тощо). Положення про кваліфікаційні категорії та педагогічні звання затверджується Міністерством освіти України.

"Атестація педагога як форма виявлення рівня його кваліфікації має стати демократичнішою, спонукати до професійного вдосконалення.

Акценти в підготовці вчителя мають бути також перенесені з вивчення стандартних, інваріантних станів на механізм оволодіння новим, прилучення до перспективних моделей педагогічного досвіду й набуття власного в широкій і різноманітній практиці.

Післядипломна педагогічна освіта має стати більш персоніфікованою, надаючи кожному вчителю широкі можливості для оновлення, удосконалення, поглиблення своєї професійної підготовки у прийнятний для нього спосіб, у тому числі на базі дистанційного навчання із застосуванням нових інформаційних технологій.
ЗАКОН УКРАЇНИ "ПРО ПОЗАШКІЛЬНУ ОСВІТУ" Стаття 24. Підготовка й підвищення кваліфікації педагогічних працівників позашкільного навчального закладу
Замовником підвищення своєї професійної кваліфікації має стати сам учитель, якому держава надає необхідні для цього можливості та стимули".
Стаття 25. Атестація педагогічних працівників позашкільного навчального закладу
Підвищення кваліфікації педагогічних працівників державних і комунальних позашкільних навчальних закладів здійснюється не рідше один разу на п'ять років за рахунок коштів відповідних бюджетів.
КОНЦЕПЦІЯ ПРОФІЛЬНОГО НАВЧАННЯ У СТАРШІЙ ШКОЛІ Затверджена рішенням колегії Міністерства освіти і науки України № 10/12-2 від 25.09. 2003 р. (Витяг)
Атестація педагогічних працівників позашкільного навчального закладу незалежно від підпорядкування, типу й форм власності здійснюється, як правило, один раз на п'ять років у відповідності з Типовим положенням про атестацію педагогічних працівників.
ЗАКОН УКРАЇНИ "ПРО ДОШКІЛЬНУ ОСВІТУ" Стаття 29. Права й обов'язки педагогічних працівників у сфері дошкільної освіти
"Для забезпечення необхідного рівня професійної компетентності вчителів і керівників шкіл запровадити широкомасштабну систему відповідної перепідготовки: підвищення кваліфікації вчителів основної школи з орієнтацією на організацію до профільного навчання та його психолого-педагогічне забезпечення; вчителів старшої школи, які викладатимуть профільні та спеціальні курси; керівних кадрів освіти, здатних забезпечити функціонування профільної школи".
Стаття 32. Атестація педагогічних працівників дошкільного навчального закладу
Права й обов'язки педагогічних працівників у сфері дошкільної освіти визначаються Законом України "Про освіту", цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

1. Атестація педагогічних працівників дошкільного навчального закладу незалежно від підпорядкування, типів і форми власності є обов'язковою та здійснюється, як правило, один раз на п'ять років відповідно до Типового положення про атестацію педагогічних працівників України, затвердженого спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі освіти і науки.
НАЦІОНАЛЬНА СТРАТЕГІЯ РОЗВИТКУ ОСВІТИ В УКРАЇНІ НА 2012‑2021 РОКИ
2. За результатами атестації педагогічних працівників дошкільного навчального закладу визначається відповідність педагогічного працівника займаній посаді, встановлюється його кваліфікаційна категорія ("спеціаліст", "спеціаліст другої категорії", "спеціаліст першої категорії", "спеціаліст вищої категорії"), може бути присвоєно відповідне педагогічне звання вихователям - "вихователь-методист", а вихователям-методистам - "старший вихователь", учителям усіх спеціальностей - "старший учитель", "учитель-методист".

Національна стратегія розвитку освіти визначає основні напрями, пріоритети, завдання та механізми реалізації державної політики в галузі освіти, кадрову й соціальну політику та складає основу для внесення змін і доповнень до чинного законодавства України, управління та фінансування структури та змісту освіти.
ЗАКОН УКРАЇНИ "ПРО ЗАСАДИ ДЕРЖАВНОЇ МОВНОЇ ПОЛІТИКИ"
Схвалена постановою Кабінету міністрів України Національна стратегія розвитку освіти набуде чинності після підписання Президентом Указу про схвалення документа. Після цього урядом будуть розроблені заходи щодо реалізації стратегії на найближчі 5 років.
НАКАЗ МОН УКРАЇНИ
"ПРО ПОДОЛАННЯ ПРОЯВІВ БЮРОКРАТИЗМУ В ОСВІТІ" від 17.05. 2005 р. № 297. (Витяг)
Закон припиняє дію закону Української РСР "Про мови в Українській РСР", уносить зміни в декілька діючих законів, установлює, що державною мовою є українська мова, але істотно розширює використання регіональних мов, якщо кількість носіїв цих мов не менше 10 % від населення певного регіону, а в окремих випадках й менше 10 %. Так, частина 7 статті 7 закону зобов'язує громадян, які проживають на території, де функціонує регіональна мова або мова меншин, розвивати та використовувати таку мову - "У межах території, на якій поширена регіональна мова або мова меншини, ..., здійснення заходів щодо розвитку, використання і захисту регіональної мови або мови меншини, передбачених цим законом, є обов'язковим для місцевих органів державної влади, органів місцевого самоврядування, об'єднань громадян, установ, організацій, підприємств, їх посадових і службових осіб, а також громадян - суб'єктів підприємницької діяльності та фізичних осіб.".
НАКАЗ МОН УКРАЇНИ
"ПРО ВИЗНАЧЕННЯ ПОРЯДКУ ПРИСВОЄННЯ ПЕДАГОГІЧНИХ ЗВАНЬ ПЕДАГОГІЧНИМ ПРАЦІВНИКАМ" від 04.07. 2005 р. № 396. (Витяг)
Заборонити вимагати від педагогічних працівників під час проходження ними атестації узагальнені матеріали їх педагогічного досвіду, інші матеріали, не передбачені Типовим положенням про атестацію педагогічних працівників.

1. Установити, що присвоєння педагогічного звання "старший вихователь" здійснюється у порядку, передбаченому для присвоєння педагогічного звання "старший учитель"; присвоєння педагогічних звань "педагог-організатор-методист", "керівник гуртка-методист" (без вимог до кваліфікаційної категорії), "практичний психолог-методист" - у порядку, передбаченому для присвоєння педагогічних звань "учитель-методист", "викладач-методист".

Додатковою умовою для присвоєння педагогічного звання "керівник гуртка-методист", крім порядку, зазначеного в пункті 5.6 Типового положення про атестацію педагогічних працівників України, є наявність у керівника гуртка вищої педагогічної або іншої фахової освіти відповідно до статті 21 Закону України "Про позашкільну освіту" (крім народних умільців, робота яких відповідає критеріям, установленим чинним законодавством України).
від 19 квітня 2001 р. № 204, із змінами, внесеними наказом від 10 червня 2003 р. № 336. (Витяг)
НАКАЗ МІНІСТЕРСТВА КУЛЬТУРИ І МИСТЕЦТВ УКРАЇНИ
"ПРО ВПОРЯДКУВАННЯ УМОВ ОПЛАТИ ПРАЦІ ПРАЦІВНИКІВ БЮДЖЕТНИХ УСТАНОВ, ЗАКЛАДІВ І ОРГАНІЗАЦІЙ КУЛЬТУРИ"

Атестація бібліотекарів на присвоєння їм кваліфікаційних категорій не проводиться. Приймає та призначає на посаду бібліотечних працівників керівник навчального закладу. У наказі на призначення зазначається, на яку посаду приймається працівник і який йому призначається посадовий оклад. Працівник, який приймається на посаду "провідного бібліотекаря", "бібліотекаря І категорії", "бібліотекаря ІІ категорії", "бібліотекаря", протягом року направляється на курси підвищення кваліфікації (якщо протягом останніх п'ять років він не проходив таких курсів) і через рік атестується на відповідність займаній посаді (або посаді, на яку претендує), тобто на відповідність його кваліфікації вимогам кваліфікаційних характеристик.

# data[].attributes.attachment_link.keywords[]
атестації вчителів

# data[].attributes.attachment_link.keywords[]
педагогічних працівників

# data[].attributes.attachment_link.keywords[]
навчальному закладі

# data[].attributes.attachment_link.keywords[]
нормативні документи

# data[].attributes.attachment_link.title
Нормативно-методичні засади атестації вчителів

# data[].attributes.attachment_link.description
Чинна нормативно-правова база щодо організації та проведення атестації педагогічних працівників у навчальному закладі Нормативні документи з питань атестації Право на освіту - це право людини на здобуття певного обсягу знань, культурних навичок, професійної орієнтації, які необхідні для успішної життєдіяльності в умовах сучасного суспільства. За положенням статті 53 Конституції України, право на освіту гарантовано кожному.

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
МІНІСТЕРСТВО ОСВІТИ І НАУКИ УКРАЇНИ

НАКАЗ
(Із змінами, внесеними згідно з наказом Міністерства освіти і науки, молоді та спорту № 1473 від 20.12.2011, наказом МОН № 1135 від 08.08.2013)
№ 930 від 06 жовтня 2010 року

Зареєстровано
в Міністерстві юстиції України
14 грудня 2010 р. за №1255/18550
Про затвердження Типового положення
про атестацію педагогічних працівників
Відповідно до частини четвертої статті 54 Закону України "Про освіту", частини першої статті 32 Закону України "Про дошкільну освіту", частини першої статті 27 Закону України " Про загальну середню освіту", статті 25 Закону України " Про позашкільну освіту", частини четвертої статті 45 Закону України " Про професійно-технічну освіту", частини четвертої статті 48 Закону України " Про вищу освіту" та з метою стимулювання цілеспрямованого безперервного підвищення рівня професійної компетентності педагогічних працівників, росту їх професійної майстерності наказую:

1. Затвердити Типове положення про атестацію педагогічних працівників, що додається.

2. Міністерству освіти і науки Автономної Республіки Крим, управлінням освіти і науки обласних, Київської та Севастопольської міських державних адміністрацій забезпечити дотримання вимог цього Типового положення про атестацію педагогічних працівників.

3. Визнати такими, що втратили чинність, накази Міністерства освіти України від 20.08.93 №310 "Про затвердження Типового положення про атестацію педагогічних працівників України", зареєстрований у Міністерстві юстиції України 02.12.93 за №176, та від 01.12.98 №419 "Про внесення змін і доповнень до Типового положення про атестацію педагогічних працівників України", зареєстрований у Міністерстві юстиції України 15.12.98 за №792/3232.

4. Департаменту загальної середньої та дошкільної освіти (Єресько О.В.) забезпечити державну реєстрацію цього наказу в Міністерстві юстиції України в установленому законодавством порядку.

5. Опублікувати Типове положення про атестацію педагогічних працівників в Інформаційному збірнику Міністерства освіти і науки України та розмістити його на офіційному веб-сайті Міністерства.

6. Контроль за виконанням цього наказу покласти на першого заступника Міністра Жебровського Б.М.

7. Наказ набирає чинності з дня його офіційного опублікування.

Міністр Д.В. Табачник

ЗАТВЕРДЖЕНО
Наказ Міністерства освіти і науки України
06.10.2010 №930

Зареєстровано
в Міністерстві юстиції України
14 грудня 2010 р. за №1255/18550

Типове положення
про атестацію педагогічних працівників
І. Загальні положення
1.1. Це Типове положення визначає порядок атестації керівників, їх заступників (далі - керівні кадри), інших педагогічних працівників дошкільних, загальноосвітніх, позашкільних, професійно-технічних, вищих навчальних закладів І-ІІ рівнів акредитації незалежно від підпорядкування, типів і форм власності, навчально-методичних (науково-методичних) установ і закладів післядипломної освіти, спеціальних установ для дітей, а також педагогічних працівників закладів охорони здоров'я, культури, соціального захисту, інших закладів та установ, у штаті яких є педагогічні працівники (далі - навчальні та інші заклади).

1.2. Атестація педагогічних працівників - це система заходів, спрямована на всебічне комплексне оцінювання їх педагогічної діяльності, за якою визначаються відповідність педагогічного працівника займаній посаді, рівень його кваліфікації, присвоюється кваліфікаційна категорія, педагогічне звання.

1.3. Метою атестації є стимулювання цілеспрямованого безперервного підвищення рівня професійної компетентності педагогічних працівників, росту їх професійної майстерності, розвитку творчої ініціативи, підвищення престижу й авторитету, забезпечення ефективності навчально-виховного процесу.

1.4. Основними принципами атестації є відкритість та колегіальність, гуманне та доброзичливе ставлення до педагогічного працівника, повнота, об'єктивність та системність оцінювання його педагогічної діяльності.

1.5. Атестація педагогічних працівників навчальних та інших закладів є обов'язковою.

1.6. Призначенню працівників на посади керівників загальноосвітніх та позашкільних навчальних закладів має передувати їх атестація.

1.7. Атестація може бути черговою або позачерговою. Чергова атестація здійснюється один раз на п'ять років.

1.8. Умовою чергової атестації педагогічних працівників є обов'язкове проходження не рідше одного разу на п'ять років підвищення кваліфікації на засадах вільного вибору форм навчання, програм і навчальних закладів.

Ця вимога не розповсюджується на педагогічних працівників, які працюють перші п'ять років після закінчення вищого навчального закладу.

1.9. Позачергова атестація проводиться за заявою працівника з метою підвищення кваліфікаційної категорії (тарифного розряду) або за поданням керівника, педагогічної ради навчального закладу чи відповідного органу управління освітою з метою присвоєння працівнику кваліфікаційної категорії, педагогічного звання та у разі зниження ним рівня професійної діяльності.

Позачергова атестація з метою підвищення кваліфікаційної категорії може проводитися не раніш як через два роки після присвоєння попередньої.

Позачергова атестація керівних кадрів проводиться за поданням керівника відповідного органу управління освітою при неналежному виконанні посадових обов'язків.

1.10. Центральні органи виконавчої влади, у підпорядкуванні яких є навчальні та інші заклади, на підставі цього Типового положення за погодженням з центральним органом виконавчої влади у сфері освіти можуть розробляти свої положення про атестацію педагогічних працівників, в яких визначаються умови та порядок присвоєння кваліфікаційних категорій, педагогічних звань з урахуванням особливостей і специфіки їх роботи.
ІІ. Порядок створення та повноваження атестаційних комісій
2.1. Для організації та проведення атестації педагогічних працівників у навчальних та інших закладах, органах управління освітою щороку до 20 вересня створюються атестаційні комісії І, ІІ і ІІІ рівнів.

2.2. Атестаційні комісії І рівня створюються у дошкільних, загальноосвітніх, позашкільних, професійно-технічних, вищих навчальних закладах І-ІІ рівнів акредитації незалежно від підпорядкування, типів і форм власності, навчально-методичних (науково-методичних) установах, закладах післядипломної педагогічної освіти, спеціальних установах для дітей, а також закладах охорони здоров'я, культури, соціального захисту та інших закладах і установах, у штаті яких є педагогічні працівники.

2.3. Атестаційні комісії ІІ рівня створюються у відділах освіти районних, районних у містах Києві та Севастополі державних адміністрацій, інших підрозділах місцевих органів виконавчої влади та виконавчих органів рад, у підпорядкуванні яких перебувають навчальні та інші заклади.

2.4. Атестаційні комісії III рівня створюються в Міністерстві освіти і науки, молоді та спорту Автономної Республіки Крим, органах управління освітою обласних, Київської та Севастопольської міських державних адміністрацій, інших відповідних структурних підрозділах місцевих органів виконавчої влади.

2.5. Центральні органи виконавчої влади, яким підпорядковано навчальні та інші заклади, створюють атестаційні комісії у відповідних міністерствах, інших центральних органах виконавчої влади або делегують свої повноваження атестаційним комісіям ІІІ рівня.

2.6. Атестаційні комісії усіх рівнів створюються у складі: голови, заступника голови, секретаря, членів атестаційної комісії. Головою атестаційної комісії є керівник (заступник керівника) навчального закладу або відповідного органу управління освітою. Про створення атестаційної комісії та затвердження її складу видається наказ.

Кількість членів атестаційної комісії не може бути меншою п'яти осіб.

2.7. Атестаційні комісії усіх рівнів формуються з педагогічних працівників навчальних та інших закладів, працівників відповідних органів управління освітою, представників відповідних профспілкових органів, методичних та психологічних служб. До складу атестаційних комісій також можуть входити представники наукових та інших установ, організацій, об'єднань громадян (за згодою).

2.8. Атестаційні комісії усіх рівнів створюються на один рік до формування нового складу атестаційної комісії. Персональний склад атестаційних комісій протягом року може змінюватися.

2.9. Педагогічні працівники, які входять до складу атестаційної комісії, атестуються на загальних підставах та не беруть участі у голосуванні щодо себе.

2.10. Якщо кількість педагогічних працівників навчального та іншого закладу становить менш як 15 осіб, їх атестація проводиться атестаційними комісіями І рівня, визначеними відповідним органом управління освітою, або атестаційними комісіями ІІ рівня.

2.11. Атестація педагогічних працівників притулків для дітей, центрів соціально-психологічної реабілітації дітей, центрів медико-соціальної реабілітації дітей закладів охорони здоров'я, соціально-реабілітаційних центрів (дитячих містечок) здійснюється атестаційними комісіями ІІ рівня за місцезнаходженням цих установ.

2.12. Атестаційні комісії I рівня мають право:

1) атестувати педагогічних працівників на відповідність займаній посаді;

2) присвоювати кваліфікаційні категорії "спеціаліст", "спеціаліст другої категорії", "спеціаліст першої категорії" (атестувати на відповідність раніше присвоєним кваліфікаційним категоріям);

3) порушувати клопотання перед атестаційними комісіями II, III рівнів (якщо навчальні та інші заклади перебувають в управлінні Міністерства освіти і науки, молоді та спорту Автономної Республіки Крим, органів управління освітою обласних, Київської та Севастопольської міських державних адміністрацій, інших структурних підрозділів місцевих органів виконавчої влади), атестаційними комісіями центральних органів виконавчої влади, яким підпорядковані навчальні заклади, про присвоєння педагогічним працівникам кваліфікаційної категорії "спеціаліст вищої категорії" (про відповідність раніше присвоєній кваліфікаційній категорії "спеціаліст вищої категорії") та про присвоєння педагогічних звань (про відповідність раніше присвоєним педагогічним званням).

2.13. Атестаційні комісії II рівня мають право:

1) атестувати на відповідність займаній посаді керівних кадрів навчальних та інших закладів, методистів районних (міських) методичних кабінетів (центрів), працівників районних (міських) навчально-методичних кабінетів (центрів) психологічної служби системи освіти (далі - працівники районних (міських) кабінетів (центрів)), завідувачів та консультантів районних психолого-медико-педагогічних консультацій, педагогічних працівників навчальних закладів і установ, у яких не створено атестаційні комісії та осіб, які призначаються на посади керівників загальноосвітніх та позашкільних навчальних закладів;

2) присвоювати кваліфікаційні категорії "спеціаліст", "спеціаліст другої категорії", "спеціаліст першої категорії" (атестувати на відповідність раніше присвоєним цим кваліфікаційним категоріям) працівникам районних (міських) кабінетів (центрів);

3) присвоювати кваліфікаційні категорії, педагогічні звання (атестувати на відповідність раніше присвоєним цим кваліфікаційним категоріям) педагогічним працівникам навчальних закладів і установ у яких не створено атестаційні комісії;

4) присвоювати кваліфікаційну категорію "спеціаліст вищої категорії" (атестувати на відповідність раніше присвоєній кваліфікаційній категорії "спеціаліст вищої категорії"), присвоювати педагогічні звання за клопотанням атестаційних комісій I рівня;

5) порушувати клопотання перед атестаційними комісіями III рівня про присвоєння педагогічним працівникам районних (міських) кабінетів (центрів) кваліфікаційної категорії "спеціаліст вищої категорії" та педагогічного звання "практичний психолог-методист" (для практичних психологів цих кабінетів (центрів)) або про відповідність раніше присвоєній кваліфікаційній категорії, педагогічному званню;

розглядати апеляції на рішення атестаційних комісій I рівня.

2.14. Атестаційні комісії III рівня мають право:

1) атестувати на відповідність займаній посаді керівних кадрів навчальних та інших закладів, що перебувають у сфері управління Міністерства освіти і науки, молоді та спорту Автономної Республіки Крим, органів управління освітою обласних, Київської та Севастопольської міських державних адміністрацій, інших відповідних структурних підрозділів місцевих органів виконавчої влади, завідувачів та консультантів республіканської (Автономна Республіка Крим), обласних, Київської та Севастопольської міських психолого-медико-педагогічних консультацій;

2) атестувати осіб, які призначаються на посади керівників загальноосвітніх та позашкільних навчальних закладів, що перебувають у сфері управління Міністерства освіти і науки, молоді та спорту Автономної Республіки Крим, органів управління освітою обласних, Київської та Севастопольської міських державних адміністрацій, інших відповідних структурних підрозділів місцевих органів виконавчої влади;

3) атестувати на відповідність займаній посаді педагогічних працівників навчально-методичних (науково-методичних) центрів (кабінетів) психологічної служби системи освіти, професійно-технічної освіти, навчальних закладів культури і мистецтв Автономної Республіки Крим та відповідних обласних, Київського та Севастопольського міських навчально-методичних (науково-методичних) центрів (кабінетів), присвоювати їм кваліфікаційні категорії (атестувати на відповідність раніше присвоєним цим кваліфікаційним категоріям), педагогічне звання "практичний психолог-методист" (атестувати на відповідність раніше присвоєному педагогічному званню "практичний психолог-методист");

4) присвоювати кваліфікаційну категорію "спеціаліст вищої категорії" педагогічним працівникам районних (міських) кабінетів (центрів) (атестувати на відповідність раніше присвоєній кваліфікаційній категорії "спеціаліст вищої категорії"), присвоювати практичним психологам педагогічне звання "практичний психолог-методист" (атестувати на відповідність раніше присвоєному педагогічному званню "практичний психолог-методист") за поданням атестаційних комісій II рівня;

5) присвоювати кваліфікаційну категорію "спеціаліст вищої категорії" (атестувати на відповідність раніше присвоєній кваліфікаційній категорії "спеціаліст вищої категорії"), присвоювати педагогічні звання (атестувати на відповідність раніше присвоєним педагогічним званням) педагогічним працівникам навчальних закладів, що перебувають у сфері управління Міністерства освіти і науки, молоді та спорту Автономної Республіки Крим, органів управління освіти і науки обласних, Київської та Севастопольської міських державних адміністрацій, інших відповідних структурних підрозділів місцевих органів виконавчої влади за клопотанням атестаційних комісій цих закладів;

6) розглядати апеляції на рішення атестаційних комісій I та II рівнів.

5) розглядати апеляції на рішення атестаційних комісій І та ІІ рівнів.

2.15. Для об'єктивного оцінювання професійної діяльності педагогічних працівників атестаційні комісії всіх рівнів можуть створювати експертні групи.
ІІІ. Організація та строки проведення атестації
3.1. Щороку до 10 жовтня керівники навчальних та інших закладів, працівники яких атестуються, подають до відповідних атестаційних комісій списки педагогічних працівників, які підлягають черговій атестації, із зазначенням строків проходження підвищення кваліфікації. У цей самий строк до атестаційних комісій подаються заяви педагогічних працівників про позачергову атестацію, про перенесення строку атестації, подання керівника або педагогічної ради закладу про присвоєння працівнику кваліфікаційної категорії, педагогічного звання та у разі зниження ним рівня професійної діяльності.

Працівники, включені до списків осіб, які підлягають черговій атестації, мають право подавати до атестаційної комісії заяви про присвоєння більш високої кваліфікаційної категорії (тарифного розряду).

Списки керівних кадрів навчальних та інших закладів, які атестуються, складають і подають до атестаційних комісій керівники відповідних органів управління освітою.

3.2. До 20 жовтня атестаційна комісія затверджує списки педагогічних працівників, які атестуються, графік роботи атестаційної комісії, приймає рішення щодо перенесення строку чергової атестації.

Рішення про перенесення атестації може прийматися атестаційними комісіями і в інші строки.

Працівники, що атестуються, ознайомлюються з графіком проведення атестації під підпис.

3.3. Атестаційна комісія відповідно до затвердженого графіка роботи до 15 березня вивчає педагогічну діяльність осіб, які атестуються, шляхом відвідування уроків (навчальних занять), позаурочних (позанавчальних) заходів, вивчення рівня навчальних досягнень учнів, студентів, курсантів, слухачів, вихованців (далі - учні) з предмета (дисципліни), що викладає педагогічний працівник, ознайомлення з навчальною документацією щодо виконання педагогічним працівником своїх посадових обов'язків, його участі у роботі методичних об'єднань, фахових конкурсах та інших заходах, пов'язаних з організацією навчально-виховної роботи, тощо.

3.4. У процесі вивчення професійної діяльності керівних кадрів навчальних та інших закладів атестаційна комісія з'ясовує:

виконання програми розвитку навчального закладу та результати інноваційної діяльності;

стан організації навчальної та виховної роботи, додержання вимог державних освітніх стандартів;

результати державної атестації навчального закладу;

результати перевірок, проведених Державною інспекцією навчальних закладів, місцевими органами управління освітою та іншими органами державного нагляду (контролю);

додержання вимог щодо забезпечення безпечних та нешкідливих умов навчання учнів;

підсумки моніторингу роботи з педагогічним колективом та іншими працівниками навчального закладу;

ефективність взаємодії з громадськими організаціями та органами шкільного самоврядування;

додержання педагогічної етики, моралі;

звіти керівника про свою роботу на загальних зборах (конференціях) колективу навчального закладу;

аналіз розгляду звернень громадян.

3.5. Керівник навчального та іншого закладу до 1 березня подає до атестаційної комісії характеристику діяльності педагогічного працівника у міжатестаційний період.

Характеристику на керівника навчального та іншого закладу подає до атестаційної комісії керівник відповідного органу управління освітою. Характеристика на керівника районного (міського) методичного кабінету (центру) подається до атестаційної комісії керівником відповідного органу управління освітою за погодженням із закладом післядипломної педагогічної освіти.

Характеристика повинна містити оцінку виконання педагогічним працівником посадових обов'язків, відомості про його професійну підготовку, творчі та організаторські здібності, ініціативність, компетентність, організованість, морально-психологічні якості, дані про участь у роботі методичних об'єднань, інформацію про виконання рекомендацій, наданих попередньою атестаційною комісією, тощо.

Характеристика керівних кадрів додатково має містити відомості про ставлення до підлеглих, здатність організувати педагогічний колектив для досягнення певних завдань, вміння приймати відповідальні рішення.

Педагогічний працівник не пізніш як за десять днів до проведення атестації ознайомлюється з характеристикою під підпис.

3.6. На особу, яка претендує на зайняття посади керівника загальноосвітнього та позашкільного навчального закладу, керівник відповідного органу управління освітою направляє до атестаційної комісії подання про атестацію цього працівника з метою призначення на посаду.

3.7. При атестації особи, яка претендує на зайняття посади керівника загальноосвітнього та позашкільного навчального закладу, атестаційною комісією враховуються рівень її професійної освіти, стаж роботи на педагогічних, науково-педагогічних та керівних посадах у сфері освіти, володіння інформаційно-комунікаційними технологіями, професійні знання та навички, набуті до призначення на посаду.

3.8. Атестація педагогічних працівників здійснюється атестаційними комісіями у такі строки: комісіями І рівня - до 1 квітня, ІІ рівня - до 10 квітня, ІІІ рівня - до 25 квітня.

Засідання атестаційної комісії з метою атестації особи, яка претендує на зайняття посади керівника загальноосвітнього та позашкільного навчального закладу, проводиться у разі необхідності.

3.9. Під час атестації керівних кадрів навчальних та інших закладів атестаційна комісія з'ясовує якість виконання ними посадових обов'язків.

3.10. Засідання атестаційної комісії проводиться у присутності працівника, який атестується. Під час засідання атестаційної комісії педагогічний працівник має право давати усні та письмові пояснення, подавати додаткові матеріали щодо своєї професійної діяльності.

За рішенням атестаційної комісії атестація може бути проведена за відсутності працівника, якщо він не з'явився на засідання атестаційної комісії з об'єктивних причин (службове відрядження, територіальна віддаленість, тривала хвороба та інші причини, що перешкоджають присутності на засіданні) і дав на це письмову згоду, за винятком випадків атестації працівників, стосовно яких порушено питання про невідповідність займаній посаді.

У разі неявки педагогічного працівника, який атестується, на засідання атестаційної комісії без поважних причин комісія після з'ясування причин неявки може провести атестацію за його відсутності.

3.11. Засідання атестаційної комісії оформлюється протоколом, який підписується всіма присутніми на засіданні членами атестаційної комісії.

Члени атестаційної комісії можуть у письмовій формі викласти окрему думку щодо рішення атестаційної комісії, яка додається до протоколу.

3.12. Засідання атестаційної комісії є правомочним, якщо на ньому присутні не менш як 2/3 її членів. Рішення атестаційної комісії приймаються простою більшістю голосів присутніх на засіданні членів атестаційної комісії. У разі однакової кількості голосів "за" і "проти" приймається рішення на користь працівника, який атестується.

3.13. За результатами атестації атестаційні комісії приймають такі рішення:

1) педагогічний працівник відповідає займаній посаді;

2) присвоїти педагогічному працівнику кваліфікаційну категорію ("спеціаліст", "спеціаліст другої категорії", "спеціаліст першої категорії", "спеціаліст вищої категорії");

3) педагогічний працівник відповідає (не відповідає) раніше присвоєній кваліфікаційній категорії ("спеціаліст", "спеціаліст другої категорії", "спеціаліст першої категорії", "спеціаліст вищої категорії");

4) присвоїти педагогічному працівнику педагогічне звання ("викладач-методист", "учитель-методист", "вихователь-методист", "педагог-організатор-методист", "практичний психолог-методист", "керівник гуртка-методист", "старший викладач", "старший учитель", "старший вихователь", "майстер виробничого навчання І категорії", "майстер виробничого навчання ІІ категорії");

5) порушити клопотання перед атестаційною комісією ІІ, ІІІ рівнів або атестаційною комісією центрального органу виконавчої влади (залежно від підпорядкування навчального та іншого закладу, в якому створено атестаційну комісію І рівня) про присвоєння педагогічному працівнику кваліфікаційної категорії "спеціаліст вищої категорії" та/або педагогічного звання або про відповідність працівника раніше присвоєній кваліфікаційній категорії "спеціаліст вищої категорії", та/або відповідність працівника раніше присвоєному педагогічному званню;

6) педагогічний працівник відповідає (не відповідає) раніше присвоєному педагогічному званню;

7) педагогічний працівник відповідає займаній посаді за умови виконання ним заходів, визначених атестаційною комісією;

8) педагогічний працівник не відповідає займаній посаді.

3.14. За результатами атестації керівних кадрів навчальних та інших закладів, а також осіб, які претендують на зайняття посади керівників загальноосвітніх та позашкільних навчальних закладів, атестаційні комісії ухвалюють такі рішення:

керівник (заступник керівника) відповідає займаній посаді;

керівник (заступник керівника) відповідає займаній посаді за умови виконання ним заходів, визначених атестаційною комісією;

керівник (заступник керівника) не відповідає займаній посаді;

рекомендувати для призначення на посаду керівника;

рекомендувати для зарахування до кадрового резерву.

3.15. Рішення атестаційної комісії повідомляється педагогічному працівнику одразу після її засідання під підпис.

На кожного педагогічного працівника, який атестується, оформлюється атестаційний лист у двох примірниках за формою згідно з додатком, один з яких зберігається в особовій справі педагогічного працівника, а другий не пізніше трьох днів після атестації видається йому під підпис.

3.16. Педагогічний працівник визнається таким, що відповідає займаній посаді, якщо:

1) має освіту, що відповідає вимогам, визначеним нормативно-правовими актами у галузі освіти;

2) виконує посадові обов'язки у повному обсязі;

3) пройшов підвищення кваліфікації.

3.17. У разі виявлення окремих недоліків у роботі педагогічного працівника, які не вплинули на якість навчально-виховного процесу, атестаційна комісія може прийняти рішення про відповідність працівника займаній посаді за умови виконання ним заходів, визначених атестаційною комісією.

3.18. Особи, прийняті на посади педагогічних працівників після закінчення вищих навчальних закладів, атестуються не раніш як після двох років роботи на займаній посаді.

3.19. На час перебування у відпустці у зв'язку з вагітністю та пологами, для догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку (якщо дитина потребує домашнього догляду - до досягнення дитиною шестирічного віку) за педагогічними працівниками зберігаються кваліфікаційні категорії (тарифні розряди), педагогічні звання. Час перебування у таких відпустках не враховується при визначенні строку чергової атестації.

3.20. Атестація педагогічного працівника, який підлягає черговій атестації, може бути перенесена на один рік у випадку тривалої тимчасової непрацездатності або при переході працівника у рік проведення чергової атестації на роботу до іншого навчального закладу та з інших поважних причин. За такими працівниками до наступної чергової атестації зберігаються встановлені попередньою атестацією кваліфікаційні категорії (тарифні розряди), педагогічні звання.

3.21. Чергова атестація педагогічних працівників, які поєднують роботу з навчанням у вищих навчальних закладах за напрямами (спеціальностями) педагогічного профілю, за їх згодою може бути відстрочена до закінчення навчання. Присвоєні їм попередньою атестацією кваліфікаційні категорії (тарифні розряди) та педагогічні звання зберігаються до чергової атестації.

3.22. За працівниками, які перервали роботу на педагогічній посаді (незалежно від тривалості перерви у роботі), зберігаються присвоєні за результатами останньої атестації кваліфікаційні категорії та педагогічні звання.

Атестація таких працівників здійснюється не пізніше ніж через два роки після прийняття їх на роботу.

3.23. Педагогічні працівники, які працюють у навчальних закладах за сумісництвом або на умовах строкового трудового договору, атестуються на загальних підставах.

При суміщенні працівниками педагогічних посад в одному навчальному закладі їх атестація здійснюється з кожної із займаних посад.

Атестація педагогічних працівників, які за основним місцем роботи та у навчальних закладах, де вони працюють за сумісництвом, обіймають однакові посади, здійснюється за основним місцем роботи.

3.24. Педагогічним працівникам іноземних держав, яких прийнято на роботу до навчальних та інших закладів, за наявності відповідних міжнародних договорів між Україною та іноземними державами, з яких вони прибули, атестаційні комісії приймають рішення про присвоєння кваліфікаційної категорії, яка відповідає категорії, встановленій їм за попереднім місцем роботи.

3.25. Вчителі та викладачі, які мають педагогічне навантаження з кількох предметів, атестуються з того предмета, який викладають за спеціальністю. У цьому випадку присвоєна кваліфікаційна категорія поширюється на все педагогічне навантаження. Необхідною умовою при цьому є підвищення кваліфікації з предметів інваріантної складової змісту загальної середньої освіти.

3.26. Особи з повною вищою педагогічною освітою або іншою повною вищою освітою, прийняті на посади педагогічних працівників за спеціальностями, фахівці з яких не готувалися вищими навчальними закладами або підготовлені у недостатній кількості, за умови проходження ними підвищення кваліфікації, атестуються як такі, що мають відповідну освіту.

3.27. За педагогічними працівниками, які переходять на роботу з одного навчального закладу до іншого, а також на інші педагогічні посади у цьому самому закладі, зберігаються присвоєні кваліфікаційні категорії (тарифні розряди) та педагогічні звання до наступної атестації.

За педагогічними працівниками, які переходять на посади методистів, вихователів-методистів, зберігаються присвоєні попередньою атестацією кваліфікаційні категорії. Атестація таких працівників здійснюється не пізніше ніж через два роки після переходу на посаду методиста або вихователя-методиста.

При переході педагогічного працівника з методичної установи на педагогічні посади до навчального закладу за ним зберігається присвоєна раніше кваліфікаційна категорія до наступної атестації.

3.28. Педагогічні працівники, яким у міжатестаційний період присуджено наукові ступені або присвоєно вчені звання, атестуються без попереднього проходження підвищення кваліфікації, якщо їх діяльність за профілем збігається з присудженим науковим ступенем або присвоєним вченим званням.

3.29. Контроль за додержанням порядку проведення атестації педагогічних працівників здійснюється керівниками навчальних та інших закладів, органів управління освітою, де створено атестаційні комісії.

3.30. Кваліфікаційна категорія та педагогічне звання, присвоєні педагогічному працівнику за результатами атестації, можуть змінюватися лише за рішенням атестаційної комісії.
IV. Умови та порядок присвоєння кваліфікаційних категорій
4.1. Атестація на відповідність займаній посаді з присвоєнням кваліфікаційних категорій проводиться щодо вчителів та викладачів усіх спеціальностей, а також щодо вчителів-дефектологів, методистів, вихователів, вихователів-методистів, соціальних педагогів, практичних психологів, логопедів, вчителів-логопедів, завідувачів логопедичними пунктами, педагогів-організаторів, концертмейстерів, художніх керівників, музичних керівників, інструкторів з фізкультури, праці та слухових кабінетів, які мають вищу педагогічну або іншу вищу освіту за освітньо-кваліфікаційним рівнем спеціаліста або магістра (далі - повна вища освіта), зокрема:

вчителі - повну вищу педагогічну освіту з предметів, які викладають;

вчителі початкових класів - повну вищу педагогічну освіту за спеціальністю початкова освіта, початкове навчання або які мають дві освіти, одна з яких - вища педагогічна за освітньо-кваліфікаційним рівнем молодшого спеціаліста (до введення в дію Закону України "Про освіту" (у редакції Закону України від 23.03.96 № 100/96-ВР) - середня спеціальна освіта) (далі - неповна вища освіта) або вищу педагогічну з цієї самої спеціальності за освітньо-кваліфікаційним рівнем бакалавра (далі - базова вища освіта) та повну вищу педагогічну освіту за іншим фахом;

вчителі-дефектологи (логопеди, сурдопедагоги, тифлопедагоги, олігофренопедагоги) - повну вищу педагогічну освіту зі спеціальності дефектологія (логопедія, сурдопедагогіка, тифлопедагогіка, олігофренопедагогіка) або корекційна освіта (за нозологіями);

викладачі професійно-технічних навчальних закладів, вищих навчальних закладів I-II рівнів акредитації - повну вищу педагогічну освіту або іншу повну вищу освіту та пройшли спеціальну педагогічну підготовку;

соціальні педагоги - повну вищу педагогічну освіту зі спеціальності соціальна педагогіка;

педагоги-організатори - повну вищу педагогічну освіту незалежно від спеціальності;

методисти методичних кабінетів (центрів), інститутів післядипломної освіти, професійно-технічних, позашкільних та вищих навчальних закладів І-ІІ рівнів акредитації - повну вищу педагогічну або іншу фахову освіту з напряму методичної роботи;

практичні психологи - повну вищу освіту зі спеціальності практична психологія, психологія;

завідувачі логопедичними пунктами, логопеди - повну вищу педагогічну освіту зі спеціальності корекційна освіта;

вихователі груп продовженого дня загальноосвітніх навчальних закладів, вихователі шкіл-інтернатів та професійно-технічних навчальних закладів - повну вищу педагогічну освіту;

вихователі-методисти, вихователі дошкільних навчальних закладів - повну вищу педагогічну освіту зі спеціальності дошкільна освіта, дошкільне виховання або які мають дві освіти, одна з яких - неповна вища педагогічна або базова педагогічна з цієї самої спеціальності, а друга - повна вища педагогічна освіта за іншим фахом;

викладачі початкових спеціалізованих мистецьких навчальних закладів (шкіл естетичного виховання), концертмейстери - повну вищу фахову освіту або які мають дві освіти, одна з яких - неповна вища фахова або базова фахова освіта, а друга - повна вища педагогічна освіта відповідного спрямування;

художні керівники - повну вищу фахову освіту або які мають дві освіти, одна з яких - неповна вища або базова освіта з цієї самої спеціальності, а друга - повна вища педагогічна освіта за іншим фахом;

музичні керівники дошкільних навчальних закладів - повну вищу музично-педагогічну освіту або які мають дві освіти, одна з яких - неповна вища або базова музична освіта, а друга - повна вища педагогічна освіта за іншим фахом;

інструктори з фізкультури - повну вищу фахову педагогічну освіту (для дошкільних навчальних закладів - повну вищу фахову педагогічну освіту або які мають повну вищу педагогічну освіту за спеціальністю дошкільна освіта);

інструктори слухових кабінетів навчальних закладів для дітей зі зниженим слухом - повну вищу педагогічну освіту за спеціальністю дефектологія (сурдопедагогіка) або корекційна освіта (за нозологіями);

інструктори з праці - повну вищу фахову педагогічну освіту.

4.2. За результатами атестації педагогічним працівникам присвоюються кваліфікаційні категорії: "спеціаліст", "спеціаліст другої категорії", "спеціаліст першої категорії", "спеціаліст вищої категорії".

4.3. Кваліфікаційна категорія "спеціаліст" присвоюється педагогічним працівникам з повною вищою освітою, діяльність яких характеризується: здатністю забезпечувати засвоєння учнями навчальних програм; знанням основ педагогіки, психології, дитячої та вікової фізіології; знанням теоретичних основ та сучасних досягнень науки з предмета, який вони викладають; використанням інформаційно-комунікаційних технологій, цифрових освітніх ресурсів у навчально-виховному процесі; вмінням вирішувати педагогічні проблеми; вмінням установлювати контакт з учнями (вихованцями), батьками, колегами по роботі; додержанням педагогічної етики, моралі.

Випускникам вищих навчальних закладів, які отримали повну вищу освіту, при прийомі на роботу встановлюється кваліфікаційна категорія "спеціаліст".

4.4. Кваліфікаційна категорія "спеціаліст другої категорії" присвоюється педагогічним працівникам, які відповідають вимогам, встановленим до працівників з кваліфікаційною категорією "спеціаліст", та які постійно вдосконалюють свій професійний рівень; використовують диференційований та індивідуальний підхід до учнів; володіють сучасними освітніми технологіями, методичними прийомами, педагогічними засобами, різними формами позаурочної (позанавчальної) роботи та їх якісним застосуванням; застосовують інноваційні технології у навчально-виховному процесі; знають основні нормативно-правові акти у галузі освіти; користуються авторитетом серед колег, учнів та їх батьків.

4.5. Кваліфікаційна категорія "спеціаліст першої категорії" присвоюється педагогічним працівникам, які відповідають вимогам, встановленим до працівників з кваліфікаційною категорією "спеціаліст другої категорії", та які використовують методи компетентнісно-орієнтованого підходу до організації навчального процесу; володіють технологіями творчої педагогічної діяльності з урахуванням особливостей навчального матеріалу і здібностей учнів; впроваджують передовий педагогічний досвід; формують навички самостійно здобувати знання й застосовувати їх на практиці; уміють лаконічно, образно і виразно подати матеріал; вміють аргументувати свою позицію та володіють ораторським мистецтвом.

4.6. Кваліфікаційна категорія "спеціаліст вищої категорії" присвоюється працівникам, які відповідають вимогам, встановленим до працівників з кваліфікаційною категорією "спеціаліст першої категорії", та які володіють інноваційними освітніми методиками й технологіями, активно їх використовують та поширюють у професійному середовищі; володіють широким спектром стратегій навчання; вміють продукувати оригінальні, інноваційні ідеї; застосовують нестандартні форми проведення уроку (навчальних занять); активно впроваджують форми та методи організації навчально-виховного процесу, що забезпечують максимальну самостійність навчання учнів; вносять пропозиції щодо вдосконалення навчально-виховного процесу в навчальному закладі.

4.7. Присвоєння кваліфікаційних категорій за результатами атестації здійснюється послідовно.

Педагогічні працівники, які в міжатестаційний період підготували переможців ІІІ етапу всеукраїнських або міжнародних учнівських та студентських олімпіад з базових навчальних предметів; переможців ІІІ етапу всеукраїнських або міжнародних спортивних змагань; переможців всеукраїнських конкурсів фахової майстерності серед учнів професійно-технічних навчальних закладів, переможців всеукраїнського конкурсу-захисту науково-дослідницьких робіт учнів-членів Малої академії наук, а також педагогічні працівники, які стали переможцями або лауреатами конкурсів фахової майстерності, що проводяться центральними органами виконавчої влади, мають наукові ступені, вчені або почесні звання, якщо їх діяльність за профілем збігається з наявним науковим ступенем, ученим (почесним) званням, атестуються без додержання послідовності в присвоєнні кваліфікаційних категорій та строку проведення позачергової атестації.

4.8. Педагогічні працівники, які не мають повної вищої освіти й працюють на посадах педагогічних працівників, після отримання відповідної повної вищої освіти атестуються на присвоєння кваліфікаційної категорії "спеціаліст другої категорії" за наявності стажу роботи на педагогічній посаді не менше двох років; "спеціаліст першої категорії" - не менше п'яти років; "спеціаліст вищої категорії" - не менше восьми років.

За педагогічними працівниками, які отримали другу повну вищу педагогічну освіту й перейшли на посаду за отриманою спеціальністю, зберігаються присвоєні попередньою атестацією кваліфікаційні категорії. Атестація таких працівників здійснюється не пізніше ніж через два роки після переходу на іншу посаду.

4.9. Спеціалісти, які перейшли на посади педагогічних працівників до професійно-технічних та вищих навчальних закладів І-ІІ рівнів акредитації з виробництва або сфери послуг, а також науково-педагогічні працівники вищих навчальних закладів ІІІ-IV рівнів акредитації, які перейшли на педагогічні посади, атестуються на присвоєння кваліфікаційної категорії "спеціаліст другої категорії" за наявності не менше двох років стажу роботи на виробництві, у сфері послуг або стажу науково-педагогічної діяльності; "спеціаліст першої категорії" - не менше п'яти років; "спеціаліст вищої категорії" - не менше восьми років.

4.10. Педагогічні працівники з повною вищою педагогічною або іншою повною вищою освітою, які до набрання чинності Законами України "Про дошкільну освіту", "Про загальну середню освіту", "Про професійно-технічну освіту", "Про вищу освіту" працювали й продовжують працювати у навчальних та інших закладах не за фахом, атестуються на відповідність займаній посаді з присвоєнням кваліфікаційних категорій та педагогічних звань як такі, що мають відповідну освіту.

4.11. Педагогічним працівникам, які не мають повної вищої освіти, а також керівникам гуртків, секцій, студій, інших форм гурткової роботи, працівникам, які працюють на посадах майстра виробничого навчання; культорганізатора; акомпаніатора; екскурсовода; інструктора з туризму; помічника директора з режиму, старшого чергового з режиму, чергового з режиму у загальноосвітніх школах та професійних училищах соціальної реабілітації; асистента вчителя-реабілітолога; консультанта психолого-медико-педагогічної консультації, незалежно від рівня здобутої ними освіти за результатами атестації встановлюються тарифні розряди.

При встановленні тарифного розряду враховуються освітній рівень працівника, професійна компетентність, педагогічний досвід, результативність та якість роботи, інші дані, які характеризують його професійну діяльність.
V. Умови та порядок присвоєння педагогічних звань
5.1. За результатами атестації педагогічним працівникам, які досягли високих показників у роботі, присвоюються педагогічні звання: "викладач-методист", "учитель-методист", "вихователь-методист", "педагог-організатор-методист", "практичний психолог-методист", "керівник гуртка-методист", "старший викладач", "старший учитель", "старший вихователь", "майстер виробничого навчання І категорії", "майстер виробничого навчання ІІ категорії".

5.2. Педагогічні звання "викладач-методист", "учитель-методист", "вихователь-методист", "практичний психолог-методист", "педагог-організатор-методист", "керівник гуртка-методист" можуть присвоюватися педагогічним працівникам, які мають кваліфікаційну категорію "спеціаліст вищої категорії" (для педагогічного звання "керівник гуртка-методист" - найвищий тарифний розряд та повну вищу освіту), здійснюють науково-методичну і науково-дослідну діяльність, мають власні методичні розробки, які пройшли апробацію та схвалені науково-методичними установами або професійними об'єднаннями викладачів професійно-технічних та вищих навчальних закладів І-ІІ рівнів акредитації, закладів післядипломної освіти.

Педагогічне звання "вихователь-методист" може присвоюватися музичним керівникам та інструкторам з фізкультури дошкільних навчальних закладів.

5.3. Педагогічні звання "старший викладач", "старший учитель", "старший вихователь" можуть присвоюватися педагогічним працівникам, які мають кваліфікаційні категорії "спеціаліст вищої категорії" або "спеціаліст першої категорії" та досягли високого професіоналізму в роботі, систематично використовують передовий педагогічний досвід, беруть активну участь у його поширенні, надають практичну допомогу іншим педагогічним працівникам.

5.4. Педагогічним працівникам, які мають базову або неповну вищу педагогічну освіту, можуть присвоюватися педагогічні звання "вихователь-методист" (для музичних керівників, інструкторів з фізкультури та вихователів дошкільних навчальних закладів), "старший учитель", "старший вихователь", якщо стаж їх педагогічної діяльності становить не менш як 8 років та якщо вони мають найвищий тарифний розряд.

5.5. Педагогічне звання "майстер виробничого навчання І категорії" може присвоюватися майстрам виробничого навчання, які на високому професійному рівні володіють методикою практичного навчання, ефективно застосовують її у роботі та мають стаж роботи на займаній посаді не менш як 8 років і яким встановлено найвищий тарифний розряд.

5.6. Педагогічне звання "майстер виробничого навчання ІІ категорії" може присвоюватися майстрам виробничого навчання, які добре володіють методами і прийомами виробничого навчання, майстерно застосовують їх у роботі та мають стаж роботи на займаній посаді не менш як 5 років і яким встановлено найвищий тарифний розряд.
VI. Рішення атестаційних комісій та порядок їх оскарження
6.1. У разі прийняття атестаційною комісією позитивного рішення керівник закладу або органу управління освітою протягом п'яти днів після засідання атестаційної комісії видає відповідний наказ про присвоєння кваліфікаційних категорій (встановлення тарифних розрядів), педагогічних звань.

Наказ у триденний строк доводиться до відома педагогічного працівника під підпис та подається в бухгалтерію для нарахування заробітної плати (з дня прийняття відповідного рішення атестаційною комісією).

6.2. У разі прийняття атестаційною комісією рішення про відповідність працівника займаній посаді за умови виконання певних заходів, спрямованих на усунення виявлених недоліків, атестаційна комісія у встановлений нею строк, але не більше одного року, проводить повторну атестацію з метою перевірки їх виконання та приймає рішення про відповідність або невідповідність працівника займаній посаді.

6.3. У разі прийняття атестаційною комісією рішення про невідповідність педагогічного працівника займаній посаді керівником навчального чи іншого закладу або органу управління освітою може бути прийнято рішення про розірвання трудового договору з додержанням вимог законодавства про працю.

Розірвання трудового договору за таких підстав допускається у разі, якщо неможливо перевести працівника за його згодою на іншу роботу, яка відповідає його кваліфікації, у тому самому закладі (установі).

Наказ про звільнення або переведення працівника за його згодою на іншу роботу за результатами атестації може бути видано лише після розгляду його апеляцій (у разі їх подання) атестаційними комісіями вищого рівня з дотриманням законодавства про працю.

6.4. Педагогічні працівники у десятиденний строк з дня вручення атестаційного листа мають право подати апеляцію на рішення атестаційної комісії до атестаційної комісії вищого рівня.

6.5. Апеляція на рішення атестаційної комісії І рівня подається до атестаційної комісії ІІ рівня. Апеляція на рішення атестаційних комісій І та ІІ рівнів може бути подана до атестаційної комісії ІІІ рівня.

6.6. Рішення атестаційних комісій можуть бути оскаржені до суду.

6.7. Апеляція подається у письмовій формі безпосередньо до атестаційної комісії вищого рівня або направляється рекомендованим листом.

В апеляції на рішення атестаційної комісії має бути зазначено: найменування атестаційної комісії, до якої подається апеляція; прізвище, ім'я, по батькові та посада (місце роботи) особи, яка подає апеляцію, її місце проживання; у чому полягає необґрунтованість рішення атестаційної комісії, що оскаржується; перелік документів та інших матеріалів, що додаються; дата подання апеляції. Апеляція підписується особою, яка її подає.

До апеляції додається копія атестаційного листа.

6.8. Атестаційні комісії, до яких подаються апеляції, розглядають їх у двотижневий строк та приймають такі рішення:

1) про відповідність працівника займаній посаді та скасування рішення атестаційної комісії нижчого рівня;

2) присвоїти відповідну кваліфікаційну категорію та скасувати рішення атестаційної комісії нижчого рівня;

3) присвоїти відповідне педагогічне звання та скасувати рішення атестаційної комісії нижчого рівня;

4) залишити рішення атестаційної комісії без змін, а апеляцію без задоволення.

6.9. Апеляції на рішення атестаційних комісій розглядаються за участю осіб, які їх подали, крім випадків, коли вони у письмовій формі відмовилися від особистої участі у розгляді апеляцій або не з'явилися на її засідання.

6.10. Питання атестації педагогічних працівників, не врегульовані цим Типовим положенням, вирішуються атестаційними комісіями ІІІ рівня відповідно до чинного законодавства України.

Директор департаменту загальної
середньої та дошкільної освіти О.В. Єресько

# data[].attributes.attachment_link.keywords[]
типове положення

# data[].attributes.attachment_link.keywords[]
про атестацію

# data[].attributes.attachment_link.keywords[]
педагогічних працівників

# data[].attributes.attachment_link.title
Про затвердження Типового положення про атестацію педагогічних працівників

# data[].attributes.attachment_link.description
МІНІСТЕРСТВО ОСВІТИ І НАУКИ УКРАЇНИ НАКАЗ (Із змінами, внесеними згідно з наказом Міністерства освіти і науки, молоді та спорту № 1473 від 20.12.2011, наказом МОН № 1135 від 08.08.2013) № 930 від 06 жовтня 2010 року Зареєстрованов Міністерстві юстиції України14 грудня 2010 р.

# data[].attributes.headline
Нормативно-правове забезпечення атестації педагогічних працівників:      Типове положення про атестацію педагогічних працівників України, затверджене наказом Міністерства освіти і науки України від 06.10.2010р. № 930 "Про затвердження Типового положення про атестацію педагогічних працівників”, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 14.10.2010 р. за № 1255/18550 (зі змінами, далі — Типове положення).  Кодекс законів про працю України (ст. 40,41,96).Закони України:• "Про освіту” (ст. 54-58);• "Про загальну середню освіту” (ст. 24,26,27,41,48).• "Про дошкільну освіту” (ст. 19,20,21,25,26,29,30,32).Постанови Кабінету Міністрів України:• від 14.06.2000 р. №963 "Про затвердження пере¬ліку посад педагогічних та науково-педагогічних працівників”;• від 26.04.2003 р. №632 "Про реалізацію статті 54 Закону України «Про освіту» та статті 48 Закону України «Про вищу освіту»”;• від 27.08.2010 р. №787 "Про затвердження переліку спеціальностей, за якими здійснюється підготовка фахівців у вищих навчальних закладах за освітньо-кваліфікаційними рівнями спеціаліста і магістра”;• від 20.06.2007р. №839 "Про затвердження пе¬реліку спеціальностей, за якими здійснюється підготовка фахівців у вищих навчальних закладах за освітньо-кваліфікаційним рівнем молодшого спеціаліста".Накази МОН (МОНмолодьспорту) України:• Наказ Міністерства освіти і науки України від 06.10.2010 р. № 930 "Про затвердження Типового положення про атестацію педагогічних праців¬ників”;• Наказ Міністерства освіти і науки, молоді та спорту України від 20.12.2011 р. № 1473 "Про затвердження Змін до Типового положення про атестацію педагогічних працівників”;• Наказ Міністерства освіти і науки від 08.08.2013р. №1135  "Про затвердження змін до Типового положення про атестацію педагогічних працівників”• Наказ Міністерства освіти і науки України від 26.09.2005р. №557 "Про впорядкування умов оплати праці та затвердження схем тарифних роз¬рядів працівників навчальних закладів, установ освіти та наукових установ”;• Наказ Міністерства освіти України від 15.04.1993 р. № 102 "Про затвердження Інструкції про порядок обчислення заробітної плати працівників освіти”;• Наказ Міністерства освіти і науки України від 09.03.2011 р. №216 "Про делегування повнова¬жень щодо атестації педагогічних працівників”;• Наказ Міністерства освіти і науки, молоді та спорту України від 26.01.2012р. №69 "Про створення авторських творчих майстерень учителів на базі інститутів післядипломної педагогічної освіти”.Листи МОН (МОНмолодьспорту) України:• від 10.09.2013 р. № 1/9-617 "Про застосування Типового положення про атестацію педагогічних працівників"• від 25.10.2012 р. № 1/9-779 "Щодо атестації педагогічних працівників”;• від 23.09.2011 р. № 1/9-727 "Про застосування деяких норм Типового положення про атестацію педагогічних працівників”;• від 06.01.2011 р. № 1 /9-6 "Про застосування Типового положення про атестацію педагогічних працівників”;• від 20.01.2011 р. № 1/9-34 "Про атестацію пра¬цівників психологічної служби системи освіти”;• від 26.01.2011 р. № 1/9-44 "Про застосування деяких норм Типового положення про атестацію педагогічних працівників”;• від 22.02.2011 р. № 1/9-118 "Про застосування деяких норм Типового положення про атестацію педагогічних працівників”.

# data[].attributes.subject
Нормативно-правове забезпечення атестації педагогічних працівників:      Типове положення про атестацію педагогічних працівників України, затверджене наказом Міністерства освіти і науки України від 06.10.2010р. № 930 "Про затвердження Типового положення про атестацію педагогічних працівників”, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 14.10.2010 р. за № 1255/18550 (зі змінами, далі — Типове положення).  Кодекс законів про працю України (ст. 40,41,96).Закони України:• "Про освіту” (ст. 54-58);• "Про загальну середню освіту” (ст. 24,26,27,41,48).• "Про дошкільну освіту” (ст. 19,20,21,25,26,29,30,32).Постанови Кабінету Міністрів України:• від 14.06.2000 р. №963 "Про затвердження пере¬ліку посад педагогічних та науково-педагогічних працівників”;• від 26.04.2003 р. №632 "Про реалізацію статті 54 Закону України «Про освіту» та статті 48 Закону України «Про вищу освіту»”;• від 27.08.2010 р. №787 "Про затвердження переліку спеціальностей, за якими здійснюється підготовка фахівців у вищих навчальних закладах за освітньо-кваліфікаційними рівнями спеціаліста і магістра”;• від 20.06.2007р. №839 "Про затвердження пе¬реліку спеціальностей, за якими здійснюється підготовка фахівців у вищих навчальних закладах за освітньо-кваліфікаційним рівнем молодшого спеціаліста".Накази МОН (МОНмолодьспорту) України:• Наказ Міністерства освіти і науки України від 06.10.2010 р. № 930 "Про затвердження Типового положення про атестацію педагогічних праців¬ників”;• Наказ Міністерства освіти і науки, молоді та спорту України від 20.12.2011 р. № 1473 "Про затвердження Змін до Типового положення про атестацію педагогічних працівників”;• Наказ Міністерства освіти і науки від 08.08.2013р. №1135  "Про затвердження змін до Типового положення про атестацію педагогічних працівників”• Наказ Міністерства освіти і науки України від 26.09.2005р. №557 "Про впорядкування умов оплати праці та затвердження схем тарифних роз¬рядів працівників навчальних закладів, установ освіти та наукових установ”;• Наказ Міністерства освіти України від 15.04.1993 р. № 102 "Про затвердження Інструкції про порядок обчислення заробітної плати працівників освіти”;• Наказ Міністерства освіти і науки України від 09.03.2011 р. №216 "Про делегування повнова¬жень щодо атестації педагогічних працівників”;• Наказ Міністерства освіти і науки, молоді та спорту України від 26.01.2012р. №69 "Про створення авторських творчих майстерень учителів на базі інститутів післядипломної педагогічної освіти”.Листи МОН (МОНмолодьспорту) України:• від 10.09.2013 р. № 1/9-617 "Про застосування Типового положення про атестацію педагогічних працівників"• від 25.10.2012 р. № 1/9-779 "Щодо атестації педагогічних працівників”;• від 23.09.2011 р. № 1/9-727 "Про застосування деяких норм Типового положення про атестацію педагогічних працівників”;• від 06.01.2011 р. № 1 /9-6 "Про застосування Типового положення про атестацію педагогічних працівників”;• від 20.01.2011 р. № 1/9-34 "Про атестацію пра¬цівників психологічної служби системи освіти”;• від 26.01.2011 р. № 1/9-44 "Про застосування деяких норм Типового положення про атестацію педагогічних працівників”;• від 22.02.2011 р. № 1/9-118 "Про застосування деяких норм Типового положення про атестацію педагогічних працівників”.

# data[].attributes.headline
Проблема: "Використання інтерактивних форм і методів перевірки знань учнів на уроках інформатики"

# data[].attributes.subject
Проблема: "Використання інтерактивних форм і методів перевірки знань учнів на уроках інформатики"

# data[].attributes.headline
Проблема: "Удосконалення методів роботи щодо  підготовки учнів до ЗНО з англійської мови"

# data[].attributes.subject
Проблема: "Удосконалення методів роботи щодо  підготовки учнів до ЗНО з англійської мови"

# data[].attributes.headline
Проблема: "Удосконалення роботи шкільної бібліотеки як інформаційно-ресурсного центру"

# data[].attributes.subject
Проблема: "Удосконалення роботи шкільної бібліотеки як інформаційно-ресурсного центру"

# data[].attributes.attachment_link.title
Блог шкільного бібліотекаря Чіпак Надії

# data[].attributes.headline
Проблема: «Формування в учнів комунікативної компетенції на уроках англійської мови»

# data[].attributes.subject
Проблема: «Формування в учнів комунікативної компетенції на уроках англійської мови»

# data[].attributes.headline
Проблема: "Формування критичного історичного мислення засобами і методами проблемного навчання"

# data[].attributes.subject
Проблема: "Формування критичного історичного мислення засобами і методами проблемного навчання"

# data[].attributes.headline
Проблема: "Удосконалення методів роботи при розв’язувані задач з фізики"

# data[].attributes.subject
Проблема: "Удосконалення методів роботи при розв’язувані задач з фізики"

# data[].attributes.attachment_link.title
Блог вчителя фізики та астрономії Куклій Наталії Борисівни

# data[].attributes.headline
Проблема: "Використання сучасних освітніх технологій на уроках навчання грамоти"

# data[].attributes.subject
Проблема: "Використання сучасних освітніх технологій на уроках навчання грамоти"

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
- це обмежена в часі організаційна одиниця навчального процесу,
функції якої полягають у досягненні завершеної, але часткової мети навчання.

- це середовище суб"єкт- суб"єктної та полісуб"єктної взаємодії,
в основі якої співпраця, співтворчість учителя з учнями;
набуття ними не лише пізнавального, а й соціального досвіду;
урахування впливу предметного й інформаційого середовища.

Компетентність - спеціально організовані набори знань, умінь,
навичок, що їх набувають в процесі навчання і здатність особистості
переносити ці набори в життєві ситуації.

Компетенція - вимоги до знань, на основі яких набулися вміння і навички.

Педдіагностика - сукупність методів вимірювання та оцінювання
кількісних та якісних показників якості навчання.

Оцінювання - процес формулювання висновків на основі порівняння
кількісних показників, отриманих з різних джерел.

Тестування - метод вимірювання певних властивостей особи за допомогою тесту.

- сукупність тестових завдань, підібраних за певними правилами
для вимірювання певної властивості.

# data[].attributes.attachment_link.authors[].name
Олена Мосінзова

# data[].attributes.attachment_link.title
Методичний словничок педагога

# data[].attributes.attachment_link.description
це обмежена в часі організаційна одиниця навчального процесу, функції якої полягають у досягненні завершеної, але часткової мети навчання. - це середовище суб"єкт- суб"єктної та полісуб"єктної взаємодії, в основі якої співпраця, співтворчість учителя з учнями; набуття ними не лише пізнавального, а й соціального досвіду; урахування впливу предметного й інформаційого середовища.

# data[].attributes.headline
Проблема: "Розвиток предметних компетентностей  на уроках математики в початкових класах"

# data[].attributes.subject
Проблема: "Розвиток предметних компетентностей  на уроках математики в початкових класах"

# data[].attributes.attachment_link.title
Блог вчителя початкових класів Паламарчук Вікторії Миколаївни

# data[].attributes.headline
Проблема: "Використання інноваційних методів при аналізі літературного тексту як розвиток критичного мислення учнів"

# data[].attributes.subject
Проблема: "Використання інноваційних методів при аналізі літературного тексту як розвиток критичного мислення учнів"

# data[].attributes.attachment_link.title
Сайт учителя зарубіжної літератури Янкової Л.В.

# data[].attributes.attachment_link.description
блог учителя зарубіжної літератури Янкової Л.В.

# data[].attributes.headline
Проблема "Розвиток творчого потенціалу учнів на кращих зразках зарубіжної літератури"

# data[].attributes.subject
Проблема "Розвиток творчого потенціалу учнів на кращих зразках зарубіжної літератури"

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Здоров"язбережна компетентнсть -це здатність людини планувати і реалізовувати свою життєдіяльність у спосіб, сприятливий для здоров'я і безпеки самої людини та її соціального оточення.Здоров'язбережна компетентність набувається через формування сприятливих для здоров'я знань, умінь, ставлень (психологічних установок, принципів, цінностей, вірувань, прагнень). Розвиток даної компетентності у сучасному світі усе частіше відбувається шляхом впровадження превентивної освіти.
Колеги попрацювали над удосконаленням свого професійного досвіду, ознайомившись із комплексним цілеспрямованим впливом на особистість у процесі її динамічної взаємодії із соціальними інституціями, спрямованими на фізичний, психологічний, духовний, соціальний розвиток особистості, формування в неї відповідальної поведінки, імунітету до можливих негативних впливів соціального оточення; профілактикою чи корекцією негативних проявів поведінки.

# data[].attributes.attachment_link.authors[].name
Світлана Стойкова

# data[].attributes.attachment_link.title
Блог Стойкової Світлани Василівни

# data[].attributes.attachment_link.description
Здоров"язбережна компетентнсть -це здатність людини планувати і реалізовувати свою життєдіяльність у спосіб, сприятливий для здоров'я і безпеки самої людини та її соціального оточення.Здоров'язбережна компетентність набувається через формування сприятливих для здоров'я знань, умінь, ставлень (психологічних установок, принципів, цінностей, вірувань, прагнень). Розвиток даної компетентності у сучасному світі усе частіше відбувається шляхом впровадження превентивної освіти.

# data[].attributes.headline
Проблема: "Поєднання творчого потенціалу учня та вчителя  на уроках образотворчого мистецтва"

# data[].attributes.subject
Проблема: "Поєднання творчого потенціалу учня та вчителя  на уроках образотворчого мистецтва"

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
ВІЛЬШАНСЬКА ЗАГАЛЬНООСВІТНЯ ШКОЛА І-ІІІ СТУПЕНІВ (ОПОРНИЙ НАВЧАЛЬНИЙ ЗАКЛАД)

вчителя образотворчого мистецтва

"Може, маленька дитина повторює те,

що було вже зроблено, створено іншими людьми,

але якщо це діяння - плід її власних зусиль, - вона

творець; її розумова діяльність - творчість."

"Не можна бути педагогом , не опанувавши
тонким емоційно-естетичним баченням світу"

Враження шкільного дитинства відкладаються в пам'яті на все життя і впливають на подальший розвиток дитини. В емоційному сприйнятті дитинства зароджуються витоки майбутньої творчої особистості.

ВИЗНАЧЕННЯ МЕТОДИЧНОЇ ПРОБЛЕМИ

Мета моєї роботи - створення ситуації успіху, сприятливих умов для повноцінної діяльності, розвитку, саморозвитку та самореалізації кожного учня як особистості, розуміння ним його приналежності до культурного, соціальногго, морального, інтелектуального та духовного простору нашої нації та світу загалом. Тому методична проблема , над якою я працюю це моя творча діяльність як ефективна запорука розвитку творчих здібностей моїх учнів. . Вірогідно, що саме ця проблема забезпечує такий розвиток у повній мірі.

Реалізуючи педагогічну проблему, я очікую на наступні результати:
- підвищення якості виконаних учнями художніх робіт ;

Образотворча діяльність має важливе значення для всебічного розвитку особистості. У процесі створення зображення в дитини формуються спостережливість, естетичне сприйняття, художній смак, творчі здібності. Образотворча діяльність надає можливість доступними засобами висловити емоційний стан дитини, її ставлення до навколишнього світу, вміння самостійно створювати прекрасне, а також бачити його у творах мистецтва. Сприятливий розвиток дитячої творчості залежить від правильного керівництва з боку дорослих.

Достатньо давно, обираючи потрібний для уроків арсенал методів та форм роботи , я зацікавилася інтерактивним навчанням. Знайомлячись із його головними постулатами, я зрозуміла , що вже давно і широко його викокистовувала. Тому останні десять-дванадцять років інтерактивна методика займає ключове місце у моїй роботі. Без чіткого розуміння її основних принципів та їх послідовного вивчення і застосування, інтерактивне навчання неможливе. Тому я в роботі опираюся на чітке теоретичне підгрунтя.

"Гра в колір", "Мистецьке поле чудес", а також ребуси, кросворди, загадки. Для ефективного застосування інтерактивних методик на уроках образотворчого мистецтва стараюсь спланувати свою роботу так, щоб:

- передбачити різноманітні учнів, налаштування їх на роботу, підтримання дисципліни. методи для привертання уваги
У своїй діяльності використовую такі форми роботи та технології: ІКТ, презентації та само презентації учнів, уроки на природі, проектну діяльність учнів, інтегровані уроки, акустичний супровід уроку, бінарні уроки, віршовані уроки, уроки-змагання, художньо-дидактичні ігри і вправи(гра-мандрівка, урок конкурс, урок-казка, мікрофон, асоціативний кущ).

Використання мультимедійних презентацій ( як частин проекту так і самостійних) на уроках образотворчого мистецтва є доцільним на будь якому етапі уроку. На мою думку, основні тези і весь необхідний ілюстративний матеріал сприяють концетрації уваги учнів і активізації їх діяльності. На даний час мною створена низка компю`терних презентацій мистецтво" ( 5-7кл.), "Анімалістичний жанр" (5 кл.), "Натюрморт" (5-7кл.), "Архітектура" (7 кл.) , "Бігунець", "Петриківський розпис".

Основним засобом вираження себе на різних стадіях життя є малювання. Заняття малюванням розвивають дитину в цілому, прилучають її до найголовнішого - процесу творчості. Тільки в малюванні діти із самого початку вільні від обмежень (знання нотної грамоти у музиці, уміння виразити свою думку в літературі), і тому малювання з усіх видів художньої творчості їм найближче. Гранично обмежені в художніх засобах, щоб розвити свою думку, діти, спираючись на свій творчий інстинкт, знаходять дивовижні рішення, самостійно відкривають образотворчі закони. Мобілізуючи розумову діяльність, малювання прискорює процеси розвитку просторового мислення, образного бачення, розвиває розумові здібності, спостережливість дітей, відчуття гармонії. Отже, твори образотворчого мистецтва формують інтелектуальну, емоційно-почуттєву та вольову сфери, моральне здоров'я. Готуючись до уроків, відповідно до змісту, мети та завдань, я визначаю оптимальну форму діяльності як для себе, так і для школярів, використовую сучасні методи і прийоми з урахуванням вікових та індивідуальних особливостей учнів. Розвивати творчі здібності можна по-різному. Окремі учні (обдаровані) переважно самостійно тренують свої задатки, щоб розвинути їх у здібності, і удосконалюють свої здібності, щоб вони стали творчими.

У своїй роботі використовую різноманітні творчі завдання, казкові сюжети, музично-дидактичні ігри та сюжетно-рольові ігри. Я використовую ігри-загадки, ігри-змагання, ігри-головоломки, які сприяють засвоєнню, закріпленню знань, оволодінню способами пізнавальної діяльності, сприяють формуванню в дітей навичок сприймання образу, вмінню розрізняти кольори і їх відтінки, форму та образ, реальність та фантастичність. Так, наприклад, під час вивчення теми "Властивості кольору" у 5 класі, я запропонувала дітям своєрідну арт-терапію "Зафарбуй свій настрій, але без олівця та пензля". Мої учні малювали всім, чим бажали: руками, пальцями, пакетами, волосинами, нитками. Фарб пішло багато, всі замурзалися, але ми, завдяки цим вправам , паралельно ще й наперед освоїли різні живописні техніки, прийоми, стилі та засоби малювання.

Окремо іде вміння ілюструвати літературні твори. Кілька програмових уроків зі створення ілюстрації до творів Т. Шевченка, українських народних казок чи легенд, не розкривають повною мірою весь спектр цього напрямку роботи, тож я пропоную додаткові творчі завчання " розкажи у малюнках про улюблену книгу" "Що ти останнє прочитав - намалюй". Уміння намалювати спочатку словесний, а потім і графічний портрет розвиває крім зображувальних властивостей, ще й зв'язне мовлення, вміння висловлюватися, точність та спостережливість.

Н а своїх уроках я даю можливість реалізуватися кожній дитині. Навіть, якщо в учня не дуже добре виходить практична д діяльність , коментуючи малюнок, вказуючи на помилки, заохочую словами до роботи, знаходжу в кожному малюнку щось добре.

Особистісно - орієнтований підхід виконує і розвивальну, і навчальну , і виховну й подекуди терапевтичну функцію . Через дотик до мистецтва школярі вчаться бачити прекрасне та поціновують шедеври світової культурної спадщини . Саме такий дотик спонукає повторити за майстром , а згодом вигадати і втілити щось своє. Головним принципом особистісно - орієнтованогопідходу є визнання індивідуальності дитини, створення необхідних і достатніх умов для її розвитку.

Мої вихованці є активними учасниками творчого життя школи, селища, країни. В позаурочний час вже стало традицією малювання листівок, малюнків та плакатів для учасників АТО. В нашу школу -побралтим на Луганщині. Учні є постійним учасниками Всеукраїнських мистецьких конкурсів та акцій "Український сувенір", "Валентинка солдату". "Люби і знай свій край", тощо. Щоб досягти високого рівня знань і вмінь учнів, у своїй роботі я використовую методи активного навчання (пошукова робота, обговорення проблеми в групах , консультування). Кращі роботи вихованців прикрашають шкільні коридори та рекреації, а найбільш вдалі роботи ми подарували навіть місцевій лікарні для стаціонарних палат.

Отже, образотворче мистецтво - один із засобів творчого розвитку вчителя та учнів. "Творчість, - писав В.О.Сухомлинський, починається там, де інтелектуальні й естетичні багатства, засвоєні, здобуті раніше, стають засобом пізнання, освоєння, перетворення світу. При цьому людська особистість немовби зливається із своїм духовним надбанням".

Я намагаюся виховувати в дітях естетичні смаки та погляди на принципах народної естетики та на кращих надбаннях цивілізації, що дозволяє примножувати культурно-мистецькі надбання народу. Я глибоко переконана, що краса і добро крокують поряд, тому на своїх уроках часто намагаюся викликати в учнів почуття радості, захоплення,здивування. Наприклад, на уроці "Малювання українського національного вбрання" ми слухали українські народні мелодії, (одночасно співставляючи візерунок музичний та зображувальний, ритм, повтори та уявні кольори і відтінки) , а коли учні малювали на тему "Портрет козацького гетьмана", звучали січові пісні "Ой на горі та й женці жнуть", " Дума про Мамая", "Ой Морозе-Морозенку" та ін., зміст яких розкриває сутність українського козацтва, його історичне минуле, народний менталітет. Розповідаючи учням про народний розпис, я знайомлю їх з творчістю народних майстринь Катерини Білокур, Марії Примаченко, Параски Хоми, розповідаю їхню біографію, знайомлю з творчістю, демонструю репродукції картин. Для цього я сворила презентації та фото-альбоми .

В основі специфіки предмета покладені принципи:

- від простого до складного;

- від реального до абстрактного;

- від простих вправ по набуттю практичних навичок до обдуманого власного бачення світу;

- від сприйняття творів мистецтва до їх аналізу.

За рівнем залученості до художньої діяльності діти поділяються на таких, які:

Саме у обдарованих дітей споживання, творчість, знання поєднані гармонійно.

Розбудити чутливість душі, звернутися до виховання почуттів - одне з головних завдань, поставлене сьогодні самим життям. Ми багато говоримо про дефіцит добра, любові, милосердя, співчуття. Вчити відчувати, переймати чужий біль, радіти чужим успіхам, захоплюватися, милуватися, споглядати треба так само, як навчати ходити, їсти, говорити.

На мою думку, розповіді на уроках мають бути виразними, яскравими, емоційними. Спочатку треба "зарядити" дітей своїми почуттями, відчуттям прекрасного, передати досвід сприйняття, учити встановлювати певні зв'язки, бачити залежності і закономірності.Розповідати, що кольором, лінією, формою можна передати і свій настрій і настрій природи. При цьому ставитися до дитини як до маленького художника, митця, єдиного і неповторного. Такий метод є тією сходинкою, яка допомагає дитині виявити себе у малюнку.

Завдяки поставленій методичній проблемі я очікую від своїх учнів набуття наступних комплексних компетентностей:

методологічні - розвиток поняттєво-логічного мислення; вміння визначити мету, способи та організацію її досягнення; здатність до самоаналізу та самооцінки;

компетентність саморозвитку ( стимулювання пізнавального інтересу; залучення до виконання творчих завдань, до гурткової роботи);

# data[].attributes.attachment_link.title
Блог заступника директора школи з виховної роботи Кравецької Світлани Владиславівни

# data[].attributes.attachment_link.description
ВІЛЬШАНСЬКА ЗАГАЛЬНООСВІТНЯ ШКОЛА І-ІІІ СТУПЕНІВ (ОПОРНИЙ НАВЧАЛЬНИЙ ЗАКЛАД) вчителя образотворчого мистецтва "Може, маленька дитина повторює те, що було вже зроблено, створено іншими людьми, але якщо це діяння - плід її власних зусиль, - вона творець; її розумова діяльність - творчість."

# data[].attributes.attachment_link.title
Оксана Финюшина

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
- визначити, у чому полягала необхідність проведення реформи;

розвивати в учнів уміння встановлювати причинно - наслідкові зв ' язки

під час аналізу історичних подій, працювати з історичними джерелами,

зіставляти різні погляди з однієї проблеми, висловлювати власну точку

Основні поняття: реформа, тимчасовозобов ' язані, відрізки, викупні платежі.

Перед початком пояснення теми ставимо проблемне питання: Реформі 1861 року давали діаметрально протилежні оцінки. Одні історики називають її великою, інші - грабіжницькою. Після розгляду теми висловіть свою точку зору з цього приводу.

І група: Права і свободи, які отримали селяни.

ІІІ група: Селянські наділи, відрізки.

ІV група: Особливості реформи щодо державних селян.

Учні повідомляють результати роботи.

Учитель доповнює відповіді учнів фактами, які відсутні в підручнику:

5.Робота у парах. Завдання: Спрогнозувати наслідки реформи.

Учні повідомляють результати роботи.

Реформи 60 -х - 70 - х рр.в Російській імперії та Україна.

встановити причини проведення цілої низки реформ після реформи 1861 року; з ' ясувати зміст, характер реформ, їх позитивні й негативні сторони, вплив на подальший розвиток; продовжувати розвивати навики самостійного опрацювання матеріалу, виділятиу ньому головне; формувати розуміння того, що соціально - економічний стан суспільства має безпосередній вплив на права людини.

Основні дати: 1860 р. - фінансова реформа, 1862 - 1874 рр. - військова реформа, 1864 р. - судова, освітнята земська реформи, 1870 р. - реформа міського самоврядування.

Реформа 1861 року була першою у цілій низці реформ, проведених самодержавством у 1860 - х - 1870 - х рр.. Вона викликала потребу пристосувати до нових соціально - економічних умов систему адміністративно - політичного управління.

ІІІ Вивчення нового матеріалу.

швидкого розвитку Російської імперії по капіталістичному шляху. Зміни, що стали-ся в суспільстві стимулювали економіку, підприємництво, торгівлю.

ІV Закріплення матеріалу.

Пригадати, які умови сприяли більш швидкому економічному розвитку України в 19 ст. у порівнянні з іншими регіонами Російської імперії.

# data[].attributes.attachment_link.description
визначити, у чому полягала необхідність проведення реформи; розвивати в учнів уміння встановлювати причинно - наслідкові зв ' язки під час аналізу історичних подій, працювати з історичними джерелами, зіставляти різні погляди з однієї проблеми, висловлювати власну точку Основні поняття: реформа, тимчасовозобов ' язані, відрізки, викупні платежі.

# data[].attributes.headline
Курси підвищення кваліфікації, 2016 рік,  "Сучасні технології створення моделі бібліотеки загальноосвітнього навчального закладу" 

# data[].attributes.subject
Курси підвищення кваліфікації, 2016 рік,  "Сучасні технології створення моделі бібліотеки загальноосвітнього навчального закладу" 

# data[].attributes.headline
Курси підвищення кваліфікації, 2017 рік,

# data[].attributes.subject
Курси підвищення кваліфікації, 2017 рік,

# data[].attributes.body
"Компетентнісний підхід до викладання предметів початкової школи"

# data[].attributes.headline
Курси підвищення кваліфікації, 2017 рік,   

# data[].attributes.subject
Курси підвищення кваліфікації, 2017 рік,   

# data[].attributes.body
«Творча самореалізація школярів у навчально-виховному процесі на різних рівнях навчання: початкова школа, основна школа, гурткова робота»

# data[].attributes.headline
Курси підвищення кваліфікації, 2017 рік,       «Суб´єкт-суб´єкте навчання та варіативність структури уроку в умовах реалізації Державного стандарту початкової загальної освіти»

# data[].attributes.subject
Курси підвищення кваліфікації, 2017 рік,       «Суб´єкт-суб´єкте навчання та варіативність структури уроку в умовах реалізації Державного стандарту початкової загальної освіти»

# data[].attributes.headline
Курси підвищення кваліфікації, 2017 рік, 

# data[].attributes.subject
Курси підвищення кваліфікації, 2017 рік, 

# data[].attributes.body
«Розвиток творчих здібностей учнів. Форми роботи на уроці та в позаурочний час»

# data[].attributes.headline
Курси підвищення кваліфікації, 2017 рік, «Реалізація нових державних програм із зарубіжної літератури та російської мови в умовах традиційних і хмароорієнтовних технологій»

# data[].attributes.subject
Курси підвищення кваліфікації, 2017 рік, «Реалізація нових державних програм із зарубіжної літератури та російської мови в умовах традиційних і хмароорієнтовних технологій»

# data[].attributes.headline
Курси підвищення кваліфікації, 2017 рік, 

# data[].attributes.subject
Курси підвищення кваліфікації, 2017 рік, 

# data[].attributes.body
"Викладання мови та літератури в контексті інноваційного освітнього простору"

# data[].attributes.headline
Курси підвищення кваліфікації, 2017 рік, «Формування комунікативної компетентності засобами англійської мови»

# data[].attributes.subject
Курси підвищення кваліфікації, 2017 рік, «Формування комунікативної компетентності засобами англійської мови»

# data[].attributes.headline
Курси підвищення кваліфікації, 2016 рік,

# data[].attributes.subject
Курси підвищення кваліфікації, 2016 рік,

# data[].attributes.body
«Нетрадиційні форми навчання та педагогічні технології вивчення іноземних мов»

# data[].attributes.headline
Курси підвищення кваліфікації, 2014 рік, «Шляхи вдосконалення фахової компетентності вчителя історії в умовах впровадження Державного стандарту базової і повної загальної середньої освіти освітньої галузі  «Суспільствознавство», Особливості вивчення історії у профільних класах»

# data[].attributes.subject
Курси підвищення кваліфікації, 2014 рік, «Шляхи вдосконалення фахової компетентності вчителя історії в умовах впровадження Державного стандарту базової і повної загальної середньої освіти освітньої галузі  «Суспільствознавство», Особливості вивчення історії у профільних класах»

# data[].attributes.attachment_link.title
Характеристика Швець 2018.docx