# data[].attributes.body
El meu interès cap a la docència es va despertar just després d'acabar els meus estudis d'art a l'escola Massana. El meu contacte amb l'educació sempre havia estat desastrós i la meva confiança es veia força estroncada. Però amb els estudis artístics vaig començar a veure en els tallers i classes un espai d'aprenentatge lliure, autònom, relacional, comunicatiu i familiar. En començar Belles Arts la meva confiança en l'educació es va incrementar de forma notable i de cop vaig veure la figura del docent des d'un angle més curiós. Aprendre als tallers es va convertir en ensenyar i ser ensenyat. Tota l'aula aprenia, ajudava, compartia i escoltava. Cada cop tenia més i més ganes de continuar els meus aprenentatges sobre el món de la docència i per primer cop vaig tenir clar quin era el meu camí.

# data[].attributes.body
Si bé és cert que l'aproximació al món de la docència en el període de pràctiques I és limitat degut a la seva vessant més observatoria, he pogut veure com el meu interès cap a aquesta es veia incrementat de forma notable. Detecto ara amb distància certa timidesa per part meva durant la primera setmana. Per altra banda, veig sana certa distància en els primers dies d'integració a qualsevol lloc. Durant les setmanes següents vaig notar com la seguretat va anar creixent i, per tant, era més fàcil la integració i relació amb els/les alumnes. A partir d'aquell moment no només es va incrementar la confiança sinó que el meu interès cap a la docència es va acabar de quallar. Ha estat molt interessant també poder veure com s'aplicaven i tots aquells coneixements adquirits durant la primera part dels estudis. Això va ajudar també a integrar-los més correctament.

L'escola Massana va ser molt acollidora i facilita molt sentir-se integrat. Veig en el model d'estudis de l'escola una mirada constant cap al futur, amb caràcter innovador i autocrític. Espero amb ganes el segon contacte de pràctiques, que de segur em permetrà acabar de fomentar els meus coneixements i el meu amor a la docència.

# data[].attributes.body
https://www.escolamassana.cat/projecte-educatiu-de-centre-pec-inclou-el-projecte-linguistic-pl_57731.pdf

# data[].attributes.body
https://www.escolamassana.cat/ca/pla-d-accio-tutorial-pat_33458.pdf

# data[].attributes.body
Carrillo, N. (s. f.). El docente del futuro: ms humanista, digital y educador de emociones. UOC (Universitat Oberta de Catalunya).
https://www.uoc.edu/portal/es/news/actualitat/2016/189-perfil-docente.html

Generalitat de Catalunya, Departament d'Educació. (2022). Competències básiques de l'àmbit artístic.
https://educacio.gencat.cat/ca/departament/publicacions/colleccions/competencies-basiques/eso/ambit-artistic-musica-educacio-visual-plastica-arts-esceniques-dansa/

Gentili, P. (2014, 5 octubre). La docencia y el futuro. El País.
https://elpais.com/elpais/2014/10/05/contrapunto/1412522741_141252.html

Gimeno, J. y Pérez, A. (1989). La enseñanza, su teoría y su práctica. Madrid: Akal

Gros, B., Romañá, T. & Salvat, B. G. (2005). Ser professor: paraules sobre la docència universitària. Octaedro.

Nacach, P. (2020). Amor maestro. Anagrama.

# data[].attributes.body
L'adolescència és un moment de maduració que comporta el desenvolupament més complet de la nostra vida. Amb aquest es formalitza la nostra evolució psicològica, biològica, sexual i social. És un camí de caràcter difícil i el seu context històric acompanya, guia i modela aquest creixement. Llavors, per a entendre bé què hi ha darrere créixer al segle XXI s'ha d'entendre l'impacte que té aquest sobre nosaltres. En els darrers 30 anys ha esdevingut el que probablement ha canviat més el transcurs de la humanitat. El naixement d'internet ha canviat la manera en la qual coneixem la vida, com estudiem, treballem, ens relacionem, comprem, consumim cultura i un llarg etcètera sense fi.

Les generacions pre-internet van veure com aquest sorgia sense entendre'n massa bé el pes. Van veure com aquest evolucionava, en van saber aprofitar el seu creixement, el van transportar a les seves vides i el van convertir en una eina indispensable. En canvi l'adolescent del segle XXI ha crescut en un món ja reglat sota aquestes normes, i la seva vida s'ha format i ha evolucionat en tant a això. És molt important entendre com entenen el món per a poder arribar a entendre les implicacions de l'adolescència en ple segle XXI.

La globalització s'ha posat a primer pla de la mateixa manera que la immediatesa informativa. La capitalització de la cultura i la generació massiva de producció audiovisual prima en el nostre dia a dia. Cada vegada és més habitual trobar-nos amb formats d'informació de curta durada i variacions temàtiques per a mantenir l'atenció d'un espectador que molts cops no pot o no vol permetre's més de seixanta segons de continuïtat informativa. N'és deixeble de tots aquests factors la creació i èxit de plataformes i xarxes socials com TikTok. Aquestes, entenent les necessitats actuals, activen un bombardeig informatiu basat en l'aleatorietat, però amb un algoritme que manté a l'espectador enganxat davant la pantalla. L'adolescent actual ha crescut en la saturació, s'ha informat a través de la immediatesa i ha tingut l'oportunitat d'accedir a qualsevol racó del món a través d'una pantalla. Per a poder conèixer les necessitats de l'adolescent, el seu desenvolupament i com funcionen les seves interaccions socials és de primordial importància entendre sota les condicions que han crescut. I si s'ha d'establir el contacte no ha de ser a través d'aquestes, però si entenent que signifiquen.

Una de les qüestions que es desenvolupen d'aquest factor és el canvi de paradigma que ha d'existir en el model educacional, que ha de parar de contemplar internet com una branca per a entendre que és no només un reflex, sinó una nova manera d'existir. En aquest sentit, és necessària una educació que eduqui en allò que s'explicita en la vida real i tangible però també en allò virtual per igual.

L'assumpte és doncs com nosaltres podem arribar a conèixer, entendre i ajudar en un seguit de qüestions que no ens han afectat amb la mateixa força. Per a poder a resoldre tots aquests dubtes és molt important que es generi un espai d'escolta cap a l'alumne. La perspectiva pot jugar una mala passada a l'hora de traslladar aquelles idees que creiem que poden afectar a una persona adolescent. Per això, preguntant sobre les problemàtiques socials, sobre les modes i sobre la seva manera d'entendre el món podrem traslladar amb fiabilitat tota aquella informació i tractar-la amb la cura que es mereix. Per a poder fer això l'espai que ocupa el tutor a l'aula ha de ser primordialment el de l'escolta, i a través d'aquesta ha de poder modular el seu discurs per a poder parlar d'allò que convingui, però principalment permetrà que els alumnes sentin aquella aula com un espai segur per a expressar-se i parlar d'allò que més els preocupa a ells i elles.

Per a poder fer això és important que aquesta preparació no se situï només a dins l'aula. Allò que passa dins l'aula s'ha de tractar amb les eines necessàries, i això moltes vegades farà que hagi d'existir una xarxa de consulta ben fonamentada. Aquesta ens podrà ajudar a identificar i tractar amb suficient angle de visió problemàtiques presents a l'aula com els trastorns, l'assetjament o la segregació.

Hem de recordar llavors que, ser un adolescent al segle XXI només ens ho pot explicar un adolescent del segle XXI, i la part més important de la nostra feina serà escoltar-ho per a continuar aprenent.

# data[].attributes.body
En el cas dels grups de cicles, és molt més fàcil trobar-se amb perfils de diferents origen de classe, gènere, edat i procedència. Els grups en ser reduïts, permeten una adequació i organització de l'entorn i l'aula molt concreta i estudiada. Així i tot la problemàtica que més destaca dels grups de cicle ve precisament donada a causa de aquesta falta de motivació dins l'aula, que acaba per dividir l'aula entre grups de diferent motivació de treball. En aquests casos, tampoc existeix una comunicació o atenció amb la familia dels estudiants -tots majors d'edat-. La gestió i resolució de conflictes passa de forma interna entre estudiants i centre a través de la figura del tutor/a com en qualsevol cas.

# data[].attributes.body
El projecte educatiu de centre de l'escola Massana resa:

"A l'escola es respecta i s'atén la diversitat. Com a escola inclusiva entenem aquesta diversitat com
a valor positiu i de manera molt àmplia: tots som diferents. Dit d'una altra manera: no hi ha persones "més diferents" que altres."

I és cert que no fa falta endinsar-se massa endins l'escola per a entendre'n la profunditat de les paraules. L'escola, no deixa de ser un reflex directe d'aquelles idees socials que des d'altres llocs es miren encara des del passat. És doncs un emblema representatiu de la diversitat sexual, de gènere i d'origen -quedant-se malauradament una mica enrere en la diversitat de classe-. Són factors com la menys tinença de les arts quant a un bon futur professional, o la imatge de l'escola com a privada -tot i que el batxillerat i els cicles formatius mantinguin preus públics- encara actuen com a elements que allunyen certs sectors de la població d'aquests tipus de formacions professionals. Tot i això, és difícil imaginar un espai més complet i segur per al creixement i exploració dels/les alumnes en llibertat que la Massana una vegada hi has estat. En aquest sentit, és fàcil trobar diferents perfils socioculturals i de gènere dins les seves aules ja des dels cursos de batxillerat.

Per altra banda, hi ha una situació que fa jugar a l'escola Massana a un nivell diferent de la resta d'escoles i aquest és la dificultat d'accés. Tot i que els criteris per a accedir al batxillerat es poden assimilar als de qualsevol escola, l'expedient acadèmic és finalment el que decideix l'accés, i aquest generalment situa la nota de tall per sobre del 7. Aquest factor genera diferents lectures i visions. Els/les estudiants que poden accedir al centre hi accedeixen, generalment amb molt bones capacitats. Amb això, dins l'aula és fàcil trobar-se amb alumnes acostumats/des a un ritme de treball elevat i exigent, de la mateixa manera que per part de l'equip docent es noten unes expectatives grupals elevades. Aquest factor provoca també que l'aula, dins la seva diversitat i heterogeneïtat, es vegi com un espai de caràcter homogeni quant a la productivitat. És per aquest motiu que generalment no es desperten problemàtiques a l'hora de resoldre agrupaments o idoneïtats per a organització de l'aula.

Tot i que existeix la figura de tutor, la connexió i relació amb les famílies ve donada també per part del professorat, que manté una relació molt activa amb l'entorn directe de l'estudiant. Bé és cert que no existeix una associació de famílies dins el centre, ja que la major part de les línies educacionals que contempla el centre estan cursades per majors d'edat. Seria important que l'escola replantegés el seu sistema de comunicació amb els pares dels menors. Per exemple a través de la creació d'una associació de famílies. Aquest fet podria ajudar al fet que existís una major vinculació les famílies i el mateix centre, fet que propiciaria un ambient lectiu més obert i inclusiu i, per tant, més complet. D'altra banda el centre conté un Reglament de Règim Interior on es recullen els drets i deures de les famílies d'alumnes menors d'edat. Entre els drets de les famílies es recull el dret de reunió amb el centre, el dret de participació en la gestió del centre i el dret a la informació sobre el procés d'aprenentatge i formatiu entre d'altres. Les comunicacions per a la gestió d'activitats, sortides, viatges, són un dels factors que propicia aquesta comunicació. Per altra banda, també existeixen moments en els quals aquesta comunicació ha vingut marcada per la gestió de problemàtiques d'estudiants amb la seva formació.

Un dels punts més afavoridors de l'escola Massana és la seva connexió i proximitat amb el barri on se situa. Ja sigui a través de la creació de contacte entre els estudiants i el barri a partir de projectes vinculats a associacions com Tot Raval, el Centre d'Artesania de Catalunya o la Boqueria; com també a través de l'exploració i descobriment del barri a través de treballs pràctics vinculats a aquest.

# data[].attributes.headline
COMUNITAT EDUCATIVA I SERVEIS D’ATENCIÓ I CENTRE ESCOLAR

# data[].attributes.subject
COMUNITAT EDUCATIVA I SERVEIS D’ATENCIÓ I CENTRE ESCOLAR

# data[].attributes.body
És important entendre quins són els factors que hi ha darrere la figura d'un bon professor per a poder contestar amb sinceritat. Entenc que és fàcil també trobar llistes d'adjectius que defineixen sense marge d'error el que hauria de ser un professor, però moltes vegades aquestes defineixen valors que bé podrien atribuir-se a qualsevol de les professions o a la humanitat en general. Ser empàtic, obert, responsable, divertit, comunicatiu, ferm, respectuós i el llarg etcètera que ve al darrere no et fan un bon professor, et fan una bona persona. Ser una bona persona ajuda al fet que aconsegueixis ser un bon professor, però considero que hi ha molta més feina a darrere.

Per a poder ser professor has d'estar disposat a equivocar-te cada dia i a entendre on has errat per a corregir-ho i continuar endavant. Has d'estar disposat a aprendre cada dia sobre totes aquelles coses que motiven als estudiants. Has de poder saber quines coses bones hi ha al seu voltant, i quines dolentes, per a poder ensenyar quines són les millors eines per a abordar les problemàtiques. Has de fer entendre als teus alumnes que tu no ets una persona que valora, sinó una persona que els ajuda a conèixer perquè ells puguin valorar. I per això, també has d'entendre que és molt important que la teva imatge sigui la d'una persona acompanyant en el seu transcurs acadèmic, i no un esglaó més per arribar al final. El professor també s'ha d'entendre dins el model social que ocupa, ha d'entendre la seva posició per a afrontar tots aquells reptes amb els quals una societat moderna i canviant es troba constantment. Un professor no pot viure en l'estaticisme, ha de ser capaç d'adaptar-se als moviments i necessitats del moment que ocupa. I també ha de ser capaç d'entendre la posició que ocupa, entendre què significa ell per als seus alumnes, i d'aquesta manera veure'n els avantatges i els perills que contempla aquesta posició per a poder actuar amb responsabilitat sempre.

Si bé és cert que totes aquestes coses no s'aprenen amb un dia -i tot i que darrere la teoria hi hagi les eines per a aprendre a ser professor-, el que més ajuda a ser professor és la mateixa experiència i l'esforç. I com que s'aprèn a través de l'experiència, és important una prèvia mentalització sobre el fet que molts cops una persona preparada també sent que no està preparada per afrontar certes situacions, o que no és a ell a qui pertoca solucionar o respondre davant alguna situació. Un professor preparat coneix quina és la seva feina, i fins on pot arribar. Per això un docent preparat s'entén dins un equip, i entén al seu equip igual de capaç que ell, en les seves diferents aptituds i competències.

Considero d'aquesta manera que m'aniré preparant per ser professor a mesura que sigui professor. Aniré coneixent ser professor mentre sigui professor. Aniré aprenent a ser professor a mesura que sigui professor. I recordaré que deixaré de ser un bon professor el dia que deixi d'aprendre.

# data[].attributes.body
Una de les assignatures que es cursen durant els dos anys del cicle d'arts aplicades al mur és la de Vidre. Durant aquest període de pràctiques vaig estar en contacte tant amb els/les alumnes de primer com amb els de segon. En tots dos casos, i de la mateixa manera que en el batxillerat, els/les alumnes per a cursar les optatives es dividien en dos grups que aconseguien que la ràtio professor-alumne disminuís i d'aquesta manera l'assistència al taller fos més còmode per a tothom.

Els dos cursos tenien el mateix funcionament que la resta de l'escola, un model de treball basat en projectes. Durant el primer any els projectes se centren en el treball de vidre a temperatura ambient, amb la creació de vitralls de plom i coure. També se'ls ensenya a pintar els vidres amb la corresponent pigmentació. Durant el segon any, el curs se centra en l'estudi del comportament del vidre a altes temperatures i els treballs en la vitro-fusió i els diferents tipus de treball que en poden esdevenir d'aquesta.

Una de les característiques principals dels cicles de grau superior és la seva heterogeneïtat. Els/les estudiants no provenen ni del mateix nucli ni de les mateixes franges d'edat. Aquest factor, a l'hora de treballar destaca molt. Doncs els/les alumnes solen assistir-se bastant, posar en comú les seves idees i preguntarà la resta de companys, ja que coneixen que provenir de contextos diferents els juga a favor. Molts dels/les alumnes d'arts aplicades compaginen els seus estudis amb una feina. Aquest motiu -juntament amb altres factors com l'edat- fa que en tots els grups es puguin destacar dos subgrups: L'un de gent treballadora i l'altra de gent amb una actitud més passiva.

Tot i que tots dos grups puguin mostrar interès per a allò que estan aprenent, els ritmes de treball són molt diferenciats, de la mateixa manera que l'actitud a classe i amb relació a la docent. Per un costat, en el cas dels més treballadors, veuen la docent com a una professional que els pot acompanyar en el seu projecte i fer-los conèixer totes les possibilitats. Treballen de forma activa tota la classe i en participen. No tenen por a demanar consell a tots els companys i companyes, pregunten sobre possibilitats i referències a la docent i exploren els límits del seu treball sense deixar perdre la creativitat. Per altra banda, l'altre grup de classe es pren l'assignatura una mica més de broma, en alguns casos es destaca el desinterès i s'explicita que potser els interessen més altres variants artístiques. Per a aquest motiu, durant la classe dediquen molt temps a xerrar entre ells i a comentar fets que queden fora de l'aula. La relació amb la docent també és més diferent, es denota un respecte cap a ella, però intenten jugar a buscar complicitats amb ella per a dedicar temps a parlar en comptes de treballar. Per altra banda, la docent sap reconduir amb rapidesa la classe i centrar la seva atenció cap a la feina. És destacable el cas d'una alumna que es comporta de forma bastant erràtica i es distreu amb facilitat, que condiciona bastant el ritme de la classe distraient els seus companys. La professora sap no donar-li l'espai que reclama i recondueix també amb facilitat la seva atenció cap a allò que ha de fer.

Tot i aquest factor, la major part dels/les alumnes entenen el taller com un espai que convida a treballar, i alguns d'ells aprofiten els tallers oberts a les tardes per a fer altres treballs o continuar els que estan fent a classe.

# data[].attributes.body
Durant les pràctiques també vaig realitzar l'observació d'un grup de l'optativa de vidre de batxillerat. Durant les sessions d'optativa els/les alumnes es desplaçaven a la tercera planta els dimecres de 11:30h-14:30h. En el transcurs de la primera assignatura (TaBat) a aquest taller es podia observar un canvi d'actitut notable en les persones participants de l'optativa. És important destacar que en el moment en el qual es realitzaven les optatives els grups queden reduïts més o menys a unes 15 persones. El fet de trobar-se un grup més reduït, d'ajuntar-se amb companys i companyes d'altres grups de batxillerat, i el canvi d'espai d'aula a taller aconseguia una dispersió immediata. S'ha de dir que tot i la dispersió inicial, els/les alumnes es posaven a lloc amb prou rapidesa. Un altre dels factors a destacar és que se'ls denotava més relaxats i en aparença més feliços que en les primeres hores. Existia també un canvi d'actitud envers la professora (la mateixa de TaBat), que semblava canviar la jerarquia alumne-docent per un híbrid de mestre de taller/docent-alumne.

Un dels principals motius que diferencien el mestre de taller del professor és el seu caràcter professional que normalment el fa allunyar de la figura del professor (pel seu no impartiment de classe) per acostar-se a la de l'artesà, que en el seu coneixement guia i proporciona les bases de coneixement en aquells projectes i processos de l'alumne. Aquest factor generalment genera una diferenciació molt marcada de la figura del professor, i crea un model relacional amb l'alumne molt distant a l'anterior. El mestre de taller no exerceix classe, però ensenya. El seu model d'aprenentatge està basat en l'autonomia de l'alumne.

En aquest sentit, el transcurs del curs també es propiciava a través del treball per projectes, la major part d'ells individuals. En aquest cas la docent els havia plantejat un exercici de creació d'un vitrall. Se'ls havia donat unes indicacions de mida i colors a utilitzar i unes petites pautes sobre com iniciar el treball. L'aprenentatge anava succeint de forma homogènia en tot el grup, que avançava a la mateixa velocitat -fora algun cas concret, que necessitava més atenció, però anava avançant- i sota els mateixos encerts i errors. La docent no impartia una classe mentre tothom mirava, sinó que semblava avançar amb ells i elles. Ensenyava a través del treball dels/les alumnes, dels seus encerts i sobretot dels errors. És important remarcar aquest fet: En l'aprenentatge de taller els errors s'evidenciaven com a procés d'aprenentatge, de manera que ningú se sentia desplaçat a l'hora d'expressar allò que l'havia fet equivocar. Així, els/les alumnes es preguntaven els motius que els havien fet equivocar amb curiositat, responent també amb cura en els següents passos per a no tornar a repetir els mateixos errors. Aquest fet creava també una sensació de seguretat entre ells, fet que promovia que s'ajudessin i indiquessin als seus companys i companyes aquelles coses que feien bé i que els semblava interessant. Corregien també amb respecte aquells detalls que els podien fer errar. És important recalcar aquests models d'aprenentatge, que doten de protagonisme a l'alumne en el seu propi treball.

De la mateixa manera que passava amb el TaBat, a l'hora d'avaluar els treballs, la docent descentralitzava una mica el resultat final per a enfocar també l'atenció a l'aula, el ritme de treball que havien mostrat durant la classe i sobretot l'actitud.

# data[].attributes.body
Durant el període de pràctiques els grups de classe amb els quals vaig tenir contacte van ser un grup el TaBat U, un grup d'optativa de batxillerat, i els 4 grups dels dos cursos d'Arts aplicades al Mur.

# data[].attributes.body
Durant la meva estada a la Massana vaig poder veure dues versions diferents, però de la mateixa base de la meva mentora. A les classes de batxillerat vaig veure com la M.A. sabia trobar el seu espai amb facilitat. Un espai centralitzat, però de caràcter coprotagonista. En impartir-se les classes entre dos docents es podria donar el cas que no existeixi una coordinació o que no hi hagi una bona connexió que permeti fluïdesa entre l'equip docent. En cap moment vaig sentir que això pogués passar. M.A. es presentava davant els/les alumnes amb molta professionalitat però també amb un toc familiar i proper. Es mostrava proactiva a l'ajuda i comunicativa amb tots els/les alumnes i les diferents problemàtiques que poguessin sorgir. En ser un model de classe compartida és cert que totes dues docents mostraven constantment un caràcter d'escolta entre elles i el grup classe. Constantment hi havia un intent d'innovació i de recerca de mètodes per a poder realitzar una classe amena, professional i lúdica.

És destacable, però el canvi de rol quan la mentora es trobava al taller. Fora d'una aula inerta, a un espai de treball de caràcter més càlid, on n'era la mestra de taller des de fa anys, la manera de desenvolupar-se i comunicar-se canviava de forma notable però mantenint les mateixes bases. Tot i mostrar-se igual de comunicativa i connectada amb els/les alumnes es nota que el caràcter es decantava cap a una altra versió de docència. Ella s'entenia dins aquell taller com una mestra de taller. Aquesta figura l'apartava una mica de la posició jeràrquica i col·locava als/les alumnes en un mateix pla. Això li permetia obrir un espai de debat diferent del de classe. En el moment en el qual es comentaven els treballs es miraven des d'una perspectiva professional, i no tan lectiva. Es mirava d'entendre les propostes dels/les alumnes com en tant allò que podien arribar a ser i no se'n jutjava la funcionalitat o l'estètica, però expressant-ne l'opinió que se'n mereixia. Sempre des d'una visió més decantada cap al disseny que les arts, aquest factor és l'únic que a vegades no permetia una bona connexió amb els estudiants, ja que es trobava més limitada a l'hora d'oferir referents artístics o exposicions actuals que poguessin despertar una mica més l'esperit d'exploració dels/les alumnes. Existia en l'aula espai per a l'error, que servia després per a explicar als/les alumnes què és el que podia haver fallat. Els/les alumnes, per altra banda, semblaven involucrar-se amb més interès quan això passava. El factor classe magistral desapareixia per complet per a convertir el taller en això mateix, un taller. Un espai on trobar-se diferents persones amb ganes d'aprendre sobre una mateixa cosa, amb una persona professional dirigint-ne amb seguretat el camí de cadascuna de les diferents propostes.

La relació amb la resta d'equip docent era en molts casos d'amistat i amb la resta de gent de professionalitat. Se li notava certa preocupació pel futur de les assignatures més relacionades amb els oficis, i es nota que existeix una lluita perquè aquestes no acabin desapareixent. Lluita molt compartida per la majoria de docents, fet que promou l'efecte d'equip entre el mateix centre.

# data[].attributes.body
A TaBat U -grup G2 de primer de batxillerat- ens trobem amb 34 alumnes, 30 noies 4 nois d'entre 16 i 18 anys. És un grup d'estudiants provinents d'instituts de l'àrea metropolitana de Barcelona. Tot i haver-hi cada vegada més augment d'alumnes provinents de famílies de procedència estrangera és molt difícil trobar-se amb alumnes nouvinguts ja que només es cursa el batxillerat artístic. Tots els alumnes de batxillerat han entrat amb una de tall superior al 7, aquest factor fa que a trets generals, totes les persones de batxillerat vinguin amb un bon domini de les matèries que proposa el centre. Tenen un ritme de treball elevat amb molta exigència cap a ells mateixos. Si bé existeixen casos d'alumnes amb NEE aquests són pocs i es té cura que mantinguin un bon seguiment. Aquests també se'ls nota col·laboratius amb el centre i amb les pràctiques suggerides.

La relació entre ells és d'amistat, i tot i que es formin petits grupuscles d'amistats entre les classes no es detecta cap rivalitat ni problemàtica i hi ha un bon companyerisme entre tothom. També existeix un sentit de grup a l'hora d'ajudar-se entre les persones de la classe, sigui en moments de dubte davant els exercicis com en tasques més pràctiques com la neteja o ordre de l'aula. És un grup responsable a l'hora de realitzar aquestes tasques, si bé és cert que alguna vegada se'ls ha de cridar l'atenció. Tenen una molt bona assistència a classe, tret d'algún dels alumnes que, degut a problemàtiques d'àmbit familiar algun cop no ha pogut assistir amb normalitat.

La relació amb l'equip docent és propera i educada. És fàcil detectar el bon vincle que s'ha generat, ja que no dubten a preguntar sobre qualsevol qüestió que els sorgeixi. Aquest factor ha propiciat també un ambient de treball on la curiositat i la motivació de cara a les futures entregues i treballs. D'aquesta manera també mantenen l'esperit d'aprenentatge despert preguntant qüestions que tot i que no estiguin relacionades amb l'àmbit de treball del moment, si ho estan amb l'assignatura o les arts.

# data[].attributes.headline
COM CONSTRUIR UN CENTRE ESCOLAR INCLUSIU, DEMOCRÀTIC, PARTICIPATIU AMB EL SEU ENTORN I PROMOTOR DE CANVI?

# data[].attributes.subject
COM CONSTRUIR UN CENTRE ESCOLAR INCLUSIU, DEMOCRÀTIC, PARTICIPATIU AMB EL SEU ENTORN I PROMOTOR DE CANVI?

# data[].attributes.body
Perquè un centre sigui capdavanter en matèria de formació del seu alumnat no és només important ni ha d'estar en primer pla que existeixi un bon equip docent. Existeixen molts altres elements que han de ser posats sobre la taula perquè aquest tingui un funcionament no només correcte, sinó innovador.

Tot i que els centres han d'estar preparats per a la inclusió de les famílies en l'activitat educativa és molt rellevant que es traci una línia que les separi de la intrusió. És important recordar que els centres generalment compten amb equips amb una formació professional capaç d'abordar totes les qüestions relatives a la gestió del centre. Llavors, el centre ha de ser un lloc capaç d'escoltar amb cura els plantejaments, idees i exigències de les famílies. Per altra banda, el centre s'ha de saber mantenir ferm en els valors educacionals. Uns valors educacionals que han de ser característics del temps i context en el qual es troba, i que han de continuar avançant al mateix ritme que una societat moderna, oberta i pragmàtica.

Perquè la comunitat educativa contempli aquesta comunicació és crucial una associació de famílies vinculada al centre, aquesta permetrà un sistema comunicatiu bidireccional entre centre-famílies. Si aquesta comunicació es manté de forma sana, és molt més fàcil que es gesti un sentiment de comunitat que ajudi també a generar la inclusió. Una altra de les qüestions més importants a l'hora de la inclusió de les famílies en el centre és que aquest entengui les realitats del seu entorn més directe, d'aquesta manera entengui que cada família contempla un origen sociocultural diferent.

Tot i que escola-famílies puguin mantenir una bona relació, perquè s'estableixi un sentiment de comunitat educativa real no s'ha de deixar de banda l'eix principal sobre el qual giren, i aquest és la comunitat d'alumnes. Les seves veus no han de ser menystingudes, ja que escoltar-les és el que els permetrà evolucionar correctament. Una de les qüestions que generalment s'aborda amb menys tacte és precisament la cura dels estudiants. És crucial entendre que aquesta no ve donada d'una falta d'atenció, però si d'una evolució dels valors de la societat que en un passat no contemplava de la mateixa manera les necessitats emocionals. Per a aquest motiu, un centre que vulgui ser promotor de canvi i que vulgui tenir cura del seu entorn ha de comptar amb un equip pedagògic professional, preparat per a abordar amb compte les necessitats i problemes dels seus estudiants. Aquest ha de ser capaç d'entendre i ajudar a alumnat i famílies a abordar aquestes necessitats, entenent també quan sigui necessari, derivar aquestes ajudes a professionals que dins l'àmbit públic o privat es trobin preparats per a afrontar aquestes necessitats psicosanitàries i socioculturals. Això és important, ja que una bona gestió interna desencadena que l'equip del centre no s'hagi de responsabilitzar d'abordar problemàtiques per a les quals probablement no es troba preparat, ajudant d'aquesta manera a que es trobi més còmode.

# data[].attributes.headline
QUINA ÉS LA FINALITAT I QUINES LES FUNCIONS DE L'EDUCACIÓ SECUNDÀRIA AL SEGLE XXI?

# data[].attributes.subject
QUINA ÉS LA FINALITAT I QUINES LES FUNCIONS DE L'EDUCACIÓ SECUNDÀRIA AL SEGLE XXI?

# data[].attributes.body
Des de mitjans del s. XX el paradigma social es troba en un procés de creixement, maduració i canvi de característiques accelerades. Aquells factors, normes i idees sota els quals vam néixer i créixer es troben en un constant canvi que intenta posar-se a ritme de les exigències socials, moltes vegades amb trompades. És molt difícil intentar integrar i conciliar un consens sobre allò que és correcte i allò que és bo per a una societat quan a gràcies a la globalització ha aconseguit que l'heterogeneïtat i l'homogeneïtat es barallin per a passar sota el mateix arc, intentant sense massa éxit convergir en una sola resposta. En aquest sentit, l'educació s'ha de convertir en una eina de mediació entre tots aquests factors, però resulta molt difícil aconseguir assolir-ho sense que aquesta es converteixi en una arma política sota el nom de qualsevol eina política.

És lògic que el model educacional hereu del s. XIX és caduc, però també és important recordar que això no significa que s'hagi d'eliminar per donar pas a un concepte contrari al que teníem fins ara. En aquest sentit, l'educació ha de ser un reflex d'aquells valors socials que esdevinguin del seu context més directe. Ha d'evolucionar al mateix ritme que la societat i adaptar-se al naixement de nous models i estructures socials. De la mateixa manera que també ha de ser capaç de trencar amb aquells valors que ja no componen la societat i que l'únic que assoleixen és corrompre-la o desgastar-la.

S'ha d'obtenir un model educacional que estigui adaptat per a totes aquelles persones que conformen la nostra societat, un model educacional no excloent. De totes maneres s'ha d'evitar amb totes les forces acabar convertint el nostre model educacional en un que estigui tan adaptat per a tothom sembla que aquest esdevingui inevitablement individualista. L'educació és doncs la solució, però també pot convertir-se en una arma.

Per a poder assolir aquest model educacional és molt important que no es menystingui l'educació. I per això és crucial aconseguir que aquesta sigui un element integrador que no assenti les seves bases en l'èxit més capitalista. És per aquest motiu que l'educació no ha de ser entesa com un engranatge sobre el qual anar ascendint, sinó més aviat en un pla horitzontal, amb la llibertat de poder triar el camí més adequat per a cada persona. La funció i finalitat de l'educació ha de regir-se al voltant desenvolupament de les competències de cada persona, ha d'enfocar-se en el creixement de les habilitats que necessitem per a la societat del moment, s'ha de vincular inevitablement a la tecnologia, per a explotar-ne tots els avantatges de la mateixa manera que mostrar-ne els perills. Elements com la comunicació, el pensament crític o la creativitat s'han de posar a primer pla per deixar enrere un treball individualitzat basat en la crítica i competitivitat.

No podem deixar de banda avançar contra aquells processos que situen directament a una jerarquia a totes aquelles persones que accedeixen al nostre sistema educatiu. Per aquest motiu és de vital importància lluitar contra elements que encara avui en dia alimenten la segregació i jerarquització a les nostres aules. Cert és que en els darrers anys s'ha fet molt per intentar enderrocar aquells sistemes de segregació més clàssics que no permetien una bona integració social a les aules. La segregació per sexes per exemple és cada vegada més un malson que es va deixant enrere. Per altra banda, però és molt fàcil trobar-nos amb casos de segregació segons estatus socioeconòmic.

Si bé és cert que resulta utòpic intentar acabar amb l'origen d'aquest problema des del sistema educatiu, i no des de l'arrel del problema, és fàcil entendre que és precisament en l'educació que hi podem trobar les futures solucions. Les aules han d'aconseguir deixar de ser un reflex de la segregació que existeix als nostres nuclis urbans i han de convertir-se en un model d'allò que haurien d'assolir. Per exemple a través d'eines com la distribució equitativa d'alumnes nouvinguts es podria començar a lluitar contra l'exclusió, a la vegada que s'ajudaria a mostrar diferents realitats a aquelles persones amb una perspectiva més privilegiada. És degut a no haver enfocat amb suficient visió aquesta problemàtica que ens trobem amb centres on la ràtio d'alumnes nouvinguts és molt més elevat del que hauria de ser, propiciant encara més la seva segregació. Aquest fet malauradament també provoca que els centres que es troben sota aquesta realitat es vegin saturats i no acompleixin amb les eines necessàries per a poder oferir una educació de qualitat per als seus alumnes. Un altre factor que esdevé d'aquesta segregació és precisament la discriminació i estigmatització de certs sectors de la nostra societat, tal com passa amb els alumnes amb NEE o de procedència estrangera. Una de les maneres més eficaces de lluitar contra aquesta discriminació és a través de l'efecte company, que hem de recordar no és només funcional unidireccionalment, sota una bona distribució en les aules, les persones que en surten beneficiades són les que es troben a cada costat de la línia del privilegi.

No podem obviar que perquè tot aquest ambient acompleixi la seva funcionalitat és clau que el personal que hi hagi a les escoles estigui fonamentalment preparat. De la mateixa manera que la societat canvia, les persones que es troben a càrrec de la seva educació han de madurar sota les mateixes condicions. És de gran transcendència la formació de tot l'equip que conforma l'escola envers les necessitats socials i tecnològiques del moment.

# data[].attributes.body
Al curs de TaBat U ens trobem amb tres grups: el G1, el G2 i el G3. Durant les pràctiques la supervisió era al grup G2, un grup de 35 alumnes. Eren 31 noies i 4 nois. Tot i tot el grup ser de Barcelona, només una persona era del barri. Els alumnes, que cursen el taller cada dilluns i dimecres de 8 del matí a 11, fan classe a una gran aula de la primera planta de taules llargues que queden disposades en tres files. L'aula disposa de grans finestrals, però no hi ha una incidència de llum natural. Aquest fet fa que tota l'aula quedi il·luminada a través de fluorescents, fet que dificulta l'atenció a l'hora de treballar. L'aula disposa de tres lleixes on poden deixar els seus projectes a mig treballar. De la mateixa manera també compta amb grans armaris que serveixen a les professores per a guardar el seu material: pinzells extres, mantells per a no embrutar les taules, regles, projector per a l'aula... L'aula compta també amb tres aixetes i una pica que ajuda als alumnes en el moment de acomplir tasques de neteja.

Els alumnes treballen a través de projectes. El curs s'ha dividit en uns 10 projectes que giren entorn les competències de volum i color. En cada bloc de projectes es fa una petita introducció teòrica on s'esmenten els elements imprescindibles per a arribar a conèixer allò que es durà a terme i poder treballar amb autonomia, les següents classes es dediquen al treball. Durant les presentacions es motiva als estudiants a proposar idees, dubtes i comentaris sobre allò que es troben estudiant. S'observa una relació d'alta confiança entre docents i alumnes que ajuda al fet que la classe es porti amb ritme i bona actitud. La major part dels exercicis es realitzen de forma individual, però també es motiva l'observació, l'aprenentatge i l'ajuda als companys de l'aula. En cada exercici, a banda de l'execució del mateix treball es tenen en compte en una rúbrica avaluativa elements com la presentació -que generalment es presenta a través d'un dossier que inclou un resum dels coneixements més teòrics inicials juntament amb els exercicis comentats-, el treball a l'aula o el comportament.

En el moment de la realització de les pràctiques els alumnes es troben fent un exercici de teoria de color. Quan s'inicia la classe es prenen uns minuts perquè la gent es situï i les dues professores passen llista. Just després fan un repàs del moment en el qual es troben i les tasques que han de dur a terme. Seguidament, deixen que el grup treballi de forma autònoma. Treballen amb responsabilitat i tranquil·litat (moltes vegades amb els auriculars posats) i reclamen l'ajuda de les professores en els moments en els quals tenen dubtes dirigint-se amb calma a la seva taula o reclamant la seva atenció. Passada una hora i mitja/dues -o quan el grup ho reclama- se'ls deixa fer una petita pausa de 10 minuts. No tot el grup fa la pausa i algunes persones es queden treballant. Quan queda un quart d'hora per a finalitzar la classe els alumnes comencen a recollir, és el moment en el qual se'ls ha d'estar més a sobre perquè ho facin eficaçment. No se'ls deixa sortir de l'aula fins que no estigui tot recollit i sigui hora.

Durant el període de pràctiques no s'observa cap conflicte a l'aula, tots els alumnes es responsabilitzen de les seves coses i hi ha un bon ambient lectiu i de companyonia. A l'aula existeixen quatre casos de persones que no treballen al mateix ritme que la resta de classe. Dues persones estan a un hospital de dia i les altres no han assistit a les darreres classes per problemes al domicili on viuen. En el cas de les persones vinculades a l'hospital de dia, en estar recuperant les assignatures de l'any anterior se'ls han convalidat els exercicis que ja tenien realitzats i, en el moment en el qual es posin al dia amb la resta de la classe, reprendran el ritme corrent. De cara a les dues persones restants, les docents han decidit parlar amb els alumnes per veure quina solució poden trobar. Els proposen deixar més marge per a l'entrega. Durant el període de pràctiques es pot observar com les persones recuperen el ritme de treball amb fluïdesa i col·laboren amb actitud proactiva en les activitats de classe.

# data[].attributes.attachment_link.title
#MeetHELIOSPartners | David Falagan from Escola Massana

# data[].attributes.body
–Coordinació de Batxillerat
–Coordinació de Pràctiques CFGS
–Coordinadors de CFGS
–Coordinació de Gràfica Impresa
–Coordinació de Tècniques Escultòriques
–Coordinació de Il·lustració
–Coordinació de Modelisme Industrial
–Coordinació de Projectes i Direcció d’Obres Decoració
–Coordinació de Joieria Artística
–Coordinació de Arts Aplicades al Mur
–Coordinació de Art Tèxtil
–Coordinació de Grau: Cap d’Àrea de Projectes, cap d’Àrea de Llenguatges, cap d’Àrea de Teoría

# data[].attributes.body
–Coordinació Activitat Cultural
–Coordinació d’Intercanvis Internacionals
–Coordinació disseny gràfic
–Coordinació web
–Coordinació TIC
–Coordinació de Recerca
–Coordinació de Tallers
–Coordinació de Riscos laborals
–Coordinació de Seminaris i Concursos

# data[].attributes.body
–Director
–Responsable d’Organització Interna
–Responsable d’Estratègia i Innovació
–Secretari Acadèmic
–Responsable d’Acció Cultural
–Responsable Pedagògic
–Responsable de Comunicació

# data[].attributes.body
–President (el director/a del centre)
–2 Representants de l’Equip de Direcció
–6 Representants del professorat
–6 Representants de l’alumnat (es procurarà que siguin 2 de Batxillerat, 2 de CFAS i 2 de Grau)
–Representant del PAS
–Representant de l’Ajuntament de Barcelona
–2 Representants de la UAB
–Representant del món laboral
–Representant Associació Amics de La Massana (sense vot)
–Secretari (sense vot)

# data[].attributes.body
L’Escola Massana s’estructura a partir de diferents nuclis de gestió i presa de decisió. En el govern
de l’Escola hi intervenen l’Equip de Direcció, el Consell de Centre i el Claustre del Professorat, en els
termes que estableixen la Llei d’Educació (LEC: Llei 12/2009; especialment art. 139 a 148) i el
Decret d’Autonomia dels Centres Educatius (Decret 102/2010, especialment art. 26 a 36).

# data[].attributes.body
L'escola Massana proposa en el seu projecte educatiu la següent qüestió sobre la llengua:

"S'entén el català com a llengua pròpia i oficial -juntament amb el castellà-, de Catalunya i de tots els nivells educatius, i per tant, és la llengua pròpia de l'Escola Massana, de la mateixa manera que ho és així el castellà."

D'aquesta manera a l'escola existeix un projecte lingüístic que ajuda a garantir un tractament de les llengües, i que doni resposta a la situació sociolingüística de l'alumnat. Es veu una intenció clara d'intentar sempre vetllar per l'ús del català com a llengua vehicular i relacional dins l'aprenentatge i els altres àmbits. A l'anglès també se l'intenta consolidar com a llengua de comunicació, entenent-la en la seva magnitud de cara a les relacions laborals externes. Amb aquests dos factors intenta assegurar la qualitat lingüística de les comunicacions internes i externes. S'entén així el català com a llengua pròpia, el català i el castellà com a llengües oficials i l'anglès com a llengua franca de la comunitat acadèmica internacional.

Durant el període de pràctiques va ser fàcil veure que el seu projecte lingüístic es trasllada amb exactitud a l'aula. Amb aquells alumnes procedents de fora -sobretot a grau, postgrau i cicles- se'ls facilita la integració lingüística a través de la repetició de les explicacions en anglès, castellà o l'idioma que correspongui si es pot.

# data[].attributes.body
L'escola Massana té una alta participació en projectes europeus, com per exemple el projecte de recerca sobre plataformes i xarxes socials Helios, realitzat durant el curs 2019-20 i 2020-21.

# data[].attributes.body
L’escola Massana compta amb cinc plans d’estudi diferents, dividits en els seus diversos nivells curriculars. En la formació reglada no universitària compta amb les ofertes de batxillerat artístic, i també vuit Cicles formatius de grau superior i un de grau mitjà. Compta també amb formació reglada universitària com a centre adscrit a la UAB amb el Grau Universitari en Arts i Disseny i un Postgrau. Per última instància també compta amb la formació no reglada de Massana Permanent i diferents seminaris extracurriculars.

# data[].attributes.body
L'escola Massana està situada al barri del Raval, al districte de Ciutat Vella. Aquest barri és un dels més densament poblats de la ciutat de Barcelona, amb més de 50.000 habitants, més de meitat d'origen immigrant, factor que el consolida també com un dels barris més multiculturals. Des del s. XIX, aquest barri ha estat marcat per l'alta marginalitat i pobresa. A mitjans de s. XX va començar a patir una degradació més important, aquesta era deguda a l'alta concentració de gent per la seva proximitat al port i l'alta concentració d'edificis destinats a la prostitució. A causa de tots aquests factors i l'alt índex de perillositat, el barri va començar a patir una transformació, i amb l'urbanisme democràtic es va intentar realitzar un seguit de transformacions que en milloressin l'aspecte i condicions de vida. Als emblemes culturals que podíem trobar al barri com són la mateixa escola Massana, la Biblioteca de Catalunya, l'Institut d'Estudis Catalans o el museu marítim; se'ls va anar afegint gradualment el CCCB, MACBA, la Filmoteca de Catalunya, o les facultats d'Història i Geografia de la Universitat de Barcelona. Totes aquestes reformes urbanístiques van fer del barri a poc a poc, el centre neuràlgic de la cultura de Barcelona i Catalunya. Aquest fet va provocar també, el desplaçament a l'extraradi de famílies i veïns del barri, que en van patir les conseqüències. Tot i els intents de rentada de cara del barri, el Raval continua essent un dels barris amb uns índexs de pobresa i criminalitat més alts de Barcelona.

# data[].attributes.body
Per altra banda i en última instància, durant el curs escolar l’escola oferta seminaris intensius i monogràfics. Molts d’ells funcionen gràcies al finançament d’institucións externes, alguns d’aquests seminaris es bequen a alumnes de interns i externs que es seleccionen a través d’un anàlisis del seu expedient acadèmic, idoneitat i actitud a l’aula.

# data[].attributes.body
Un dels projectes que es troben en constant desenvolupament per a les seves dificultats tècniques a l’hora de realitzar-se amb èxit és l’OFF Massana. Aquest s’inicia amb la idea d’orferir un espai per al desenvolupament de projectes d’alumnes graduats, per tal d’afavorir-ne el transit fins a la professionalitat. La realtizació d’aquest projecte no s’ha pogut dur a terme de forma correcte en les anteriors ocasions, i per aqeust motiu Off massana es troba en un període de replantejament, actualment anomenat In Massana. Aquest funciona a través de la integració d’ex-alumnes als tallers de l’escola, per tal d’assegurar-los un espai on treballar, a la vegada que se’n amplia la franja horaria d’aquests.

# data[].attributes.body
Per altra banda l’escola Massana també compta amb un postgrau d’Arts Aplicades Contemporànies que proposa una formació més extensa en els plantejaments de les Arts Aplicades. Amb un itinerari centrat en la pràctica, des de l’escola Massana i la UAB proposen el postgrau com un espai de desenvolupament i domini de les tècniques i materials dels diferents itineraris que es proposen: l’art tèxtil, la joieria, i les arts de foc. Es promou un desenvolupament autònom i amb alta implicació social, ecològica i creativa. De la mateixa manera que en la resta d’oferta de l’escola, la interdisciplinaritat i l’hibridatge entre el disseny i les arts i oficis es col·loquen en primer plà a l’hora d’ofertar un aprenentatge que permeti assegurar les màximes competències a l’estudiant. Aquest postgrau s’oferta en horari de tardes, comprès entre les 15h i les 21h.

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
L'Escola Massana, amb més de 90 anys de dedicació a l'ensenyament de les arts i del disseny, proposa a través de la Formació Permanent una oferta de cursos monogràfics de continguts entorn a l'art i el disseny, pensats per ampliar i actualitzar la formació tant d'estudiants com de professionals en actiu o qualsevol que s'interessi per aquests àmbits.

TOTS ELS CURSOS ES FAN EN FRANJA DE TARDA (entre 16.00h i 21.00h)

Els cursos de 60h s'imparteixen en una sola sessió setmanal de 4h (durant 15 setmanes)

Els cursos de 40h s'imparteixen en una sola sessió setmanal de 4h (durant 10 setmanes)

Els cursos de 30h s'imparteixen en una sola sessió setmanal de 3h (durant 10 setmanes)

Els horaris són provisionals i qualsevol canvi serà publicat a la web abans del període de matriculació.

L'escola aplica les normatives de seguretat vigents per Covid-19 per poder realitzar els cursos presencialment. En el cas hipotètic de tancament total de l'escola, i un cop descartat que les classes es puguin continuar de manera online, es retornarà l'import corresponent a les sessions que no es realitzin.

# data[].attributes.attachment_link.description
L'Escola Massana, amb més de 90 anys de dedicació a l'ensenyament de les arts i del disseny, proposa a través de la Formació Permanent una oferta de cursos monogràfics de continguts entorn a l'art i el disseny, pensats per ampliar i actualitzar la formació tant d'estudiants com de professionals en actiu o qualsevol que s'interessi per aquests àmbits.

# data[].attributes.body
Per altra banda l’escola Massana també compta amb un postgrau d’Arts Aplicades Contemporànies que proposa una formació més extensa en els plantejaments de les Arts Aplicades. Amb un itinerari centrat en la pràctica, proposen el postgrau com un espai de desenvolupament i domini de les tècniques i materials dels diferents itineraris que es proposen: l’art tèxtil, la joieria, i les arts de foc. Es promou un desenvolupament autònom i amb alta implicació social, ecològica i creativa.

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
El Postgrau en Arts Aplicades Contemporànies que ofereixen l'Escola Massana i la Universitat Autònoma de Barcelona, proposa una formació que explora nous territoris i fronteres al voltant de les Arts Aplicades. L'itinerari formatiu és eminentment pràctic: el seu centre de gravetat rau en les activitats que es desenvolupen als tallers d'especialitat, sobretot: Art Tèxtil, Joieria Artística i Arts del foc (Ceràmica i Vidre).

El Postgrau facilita un espai i un temps de creixement i maduració respecte les habilitats i el domini de les tècniques i materials, i a la vegada proposa un territori compartit encarat a reflexionar sobre la funció contemporània de las arts aplicades i el seu paper en el món actual, des d'una perspectiva interdisciplinària i en el territori comú de les arts i el disseny.

S'orienta a estudiants i professionals vinculats als terrenys de l'artesania, el disseny i les arts en general, i pot resultar d'interès per a graduats en Belles Arts, Arquitectura, Disseny, Comunicació i Humanitat, així com també per a professionals en actiu.

Pel que fa al desenvolupament professional de l'alumni, el Postgrau en Arts Aplicades Contemporànies promou la realització de projectes personals amb un alt grau d'implicació social, ecològica i creativa, optimitzant els recursos que ofereixen les pràctiques de les arts i el disseny. La seva mirada interdisciplinària promou, a la vegada, la capacitat de les noves i els nous artesans de treballar en equips multidisciplinaris vinculats a territoris com els de l'arquitectura, el disseny de producte, les arts visuals, la moda, l'audiovisual, les arts escèniques, i altres potser encara per aparèixer.

Es tracta d'aprofundir en el llenguatge de creació personal, generant oportunitats que desemboquin en una trajectòria professional creativa.

# data[].attributes.attachment_link.title
Postgrau en Arts Aplicades Contemporànies

# data[].attributes.attachment_link.description
El Postgrau en Arts Aplicades Contemporànies que ofereixen l'Escola Massana i la Universitat Autònoma de Barcelona, proposa una formació que explora nous territoris i fronteres al voltant de les Arts Aplicades. L'itinerari formatiu és eminentment pràctic: el seu centre de gravetat rau en les activitats que es desenvolupen als tallers d'especialitat, sobretot: Art Tèxtil, Joieria Artística i Arts del foc (Ceràmica i Vidre).

# data[].attributes.body
La formació reglada Universitària es tracta d’un grau adaptat al pla Bolonya, amb una titulació que correspon a la UAB, centre al qual queda adscrita l’escola Massana des de 2011. Aquest grau centrat en les arts i el disseny, intenta potenciar el rol de l’alumne en els processos de construcció d’un propi camí, a través de metodologies d’ensenyament i aprenentatges interdisciplinaris i transdisciplinaris, intentant la correlació entre disciplines de caràcter artístic i de disseny. S’imparteix en horari de tardes de dilluns a divendres entre les 15h i les 21h.

# data[].attributes.attachment_link.title
Grau Universitari en Arts i Disseny | Escola Massana. Centre d’Art i Disseny.

# data[].attributes.attachment_link.description
El Grau d’Arts i Disseny de la UAB integra tres disciplines: les arts aplicades, les arts visuals i el disseny.

# data[].attributes.body
En segon cas, dins dels ensenyaments reglats no universitaris, ens trobem amb una oferta de 8 cicles formatius de grau superior, de set famílies professionals diferents, que es troben emparats per dues normatives diferents. Tècniques escultòriques, Il·lustració i Gràfica Impresa compten amb dos cursos i un projecte integrat i es troben sota la LOE. En el cas d’Arts Aplicades al Mur, Joieria Artística, Art Tèxtil, Modelisme Industrial i Projectes i Direcció d’Obres de Decoració, amb dos cursos i un tercer de Projecte Final i situats sota la LOGSE. Actualment, l’escola Massana També compta per primera vegada amb un Cicle Formatiu de Grau Mitjà d’Assistència al Producte Gràfic Imprès. Tots els cicles s’imparteixen en horari de matins, compresos entre les 8h i les 14h.

# data[].attributes.attachment_link.title
Cicles Formatius Escola Massana | Escola Massana. Centre d’Art i Disseny.

# data[].attributes.attachment_link.description
Escola d’Art i Disseny a Barcelona: arts visuals, arts aplicades i disseny. Batxillerat Artístic, Cicles Formatius de Grau Superior, Graduat Universitari en Arts i Disseny i Formació no reglada.

# data[].attributes.body
Tal com hem pogut veure, el primer esglaó dins la formació reglada no universitària de l’escola Massana és la modalitat de batxillerat d’art. Aquesta modalitat de formació s’imparteix de dilluns a divendres de 8h a 14:30h, amb un descans de mitja hora a les 11. Una de les particularitats més destacables del seu batxillerat és la incorporació de les assignatures de TaBat U i Dos, el seu taller de batxillerat a primer i segon respectivament. Aquest taller sorgeix de la unió de dues matèries que en adjuntar el nombre de crèdits acaben per formar una matèria que, en assolir els objectius de les dues matèries, es mostra com un taller de creació interdisciplinari. Una altra de les principals característiques del batxillerat és l’àmplia franja optativa d’assignatures de caràcter pràctic, on a través dels tallers cohabiten ensenyaments de diferents tècniques d’oficis artístics, així com pràctiques més pròximes a les arts i al disseny. Per altra banda, durant la realització del batxillerat també es realitza el treball de recerca, on l’alumne fes una proposta d’investigació aproximada al món de les arts. Aquest treball es du a terme durant el segon semestre del primer curs, i el primer del segon any.

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
BATXILLERAT MASSANA: QUÈ EL DI STINGEIX ?

Les assignatures pràctiques es duen a terme als tallers propis de l'Escola, com ara :

La convivència amb els altres plans d'estudi d'ensenyaments superiors , i la presència d'est udiants de totes les edats, i de diverses nacionalitats (pels programes d'intercanvi internacional) s ol esdevenir un estímul per a l' alumnat de Batxillerat artístic , per a compartir les iniciatives, idees i projectes d'altres estudiants, i del professorat del centre . A l 'Escola Massana t ambé s'hi po t cursar :

Vuit Cicles Superiors d'Ensenyaments Professionals d'Arts Plàstiques i Disseny,

Un Grau Universitari en Arts i Disseny (UAB),

Un Postgrau en Arts Aplicades Contemporànies,

Moltíssims cursos semestrals de formació no reglada agrupats sota el nom de Massana Permanent , de continguts diferents en cada convocatòria.

La Massana disposa d ' un gran nombre de tallers i de professionals de les diverses branques de l'art, de les arts aplicades, i del disseny , cosa que permet als estudiants d'iniciar-s'hi i de posar en marxa la seva pràctica creativa des del primer dia.

# data[].attributes.attachment_link.description
BATXILLERAT MASSANA: QUÈ EL DI STINGEIX ? Les assignatures pràctiques es duen a terme als tallers propis de l'Escola, com ara : La convivència amb els altres plans d'estudi d'ensenyaments superiors , i la presència d'est udiants de totes les edats, i de diverses nacionalitats (pels programes d'intercanvi internacional) s ol esdevenir un estímul per a l' alumnat de Batxillerat artístic , per a compartir les iniciatives, idees i projectes d'altres estudiants, i del professorat del centre .

# data[].attributes.body
L’escola Massana es troba situada a la plaça Garduna nº9, a escassos metres d’on havia estat situada històricament, a l’àntic hospital de la santa creu. L’edifici, obra de la Carme Pinós i emblema de la Barcelona artística més cosmopolita, s’aixeca al vell mig del barri del Raval, sota la crítica d’alguns i l’alabança de molts altres.

És necessari per a poder entendre’n el seu recorregut, recordar les paraules sota les quals es va Constituir l’any 1929 per vocació d’Agustí Massana, que sota el seu testament prega:

“Llega, per últim, a la ciutat de Barcelona i, en representació d’aquesta al seu Il·lustríssim Ajuntament, cinc-centes mil pessetes en mil obligacions del Deute Municipal, per a la creació d’una Escola de Belles Arts aplicades a la Indumentària i Arts Sumptuàries, en la qual, a més d’admetre i donar ensenyament gratuït a un nombre d’alumnes que estiguin faltats de tot recurs, puguin estudiar i aprendre per mòdic estipendi, els joves obrers i demés persones dedicades a especialitats industrials, desitjoses d’adquirir una preparació i cultura artístiques.”