# data[].attributes.body
Va néixer el 1930 a Vic, i va morir el 1999 a Figueres.

Llicenciada en Filologia clàssica per la Universitat de Barcelona.

Escrivia poesia, narrativa, crítica literària i assaig literari.

Va ser professora de l'Institut Ramon Muntaner de grec i llatí.

# data[].attributes.body
El Premi de Narrativa Maria Àngels Anglada és un premi literari en llengua catalana. El convoca l'Institut Ramon Muntaner, de Figueres, amb la voluntat de contribuir a fomentar la literatura catalana, refermar la projecció cívica i cultural de l'institut i enaltir la memòria de l'escriptora Maria Àngels Anglada.

# data[].attributes.body
M.A. Anglada solia parlar dels valors humans, la natura, la memòria històrica i les guerres i conseqüències.

# data[].attributes.body
Novel·la

Les Closes. Barcelona: Destino, 1979.

No em dic Laura. Barcelona: Destino, 1981.

Viola d'Amore. Barcelona: Destino, 1983.

Sandàlies d'escuma. Barcelona: Destino, 1985.

Artemísia. Barcelona: Columna, 1989; Figueres: Brau, 2017 (cur. Eusebi Ayensa).

L'agent del rei. Barcelona: Columna, 1991.

La daurada Parmèlia i altres contes. Barcelona: Columna, 1991.

El violí d'Auschwitz. Barcelona: Columna, 1994 / Barcelona: Labutxaca, 2013.

Dones soles: 14 contes. Barcelona: Planeta, 1995.

Quadern d'Aram. Barcelona: Columna, 1997.

Nit de 1911. Barcelona: Empúries, 1999.

L'àngel. Barcelona: Empúries, 2000.

Poesia

Díptic [amb Núria Albó]. Vic: Edicions Sala, 1972.

Kiparíssia. Barcelona: La Magrana, 1981.

Columnes d'hores (1965-1990). Barcelona: Columna, 1990.

Arietta. Barcelona: Columna, 1996.

Infantil i juvenil

El bosc de vidre: un conte d'en Bernat. Barcelona: Destino, 1986.

La grua Estontola. Barcelona: Cruïlla, 1993.

Relats de mitologia I. Els Déus. Barcelona: Destino, 1996.

L'hipopòtam blau. Barcelona: Columna, 1996.

Relats de mitologia II. Els herois. Barcelona: Destino, 1996.

El Bruel de Castello. Gaüses: Llibres del segle, 1996.

Nadal. Barcelona: Columna, 1998

Crítica literària o assaig

"Aproximació a la poesia de Salvador Espriu", dins del llibre Salvador Espriu en els seus millors escrits. 1974.

Memòries d'un pagès del S.XVIII. Barcelona: Curial, 1978.

Carme Montoriol, dins Literatura de dones: una visió del món. Barcelona: La Sal, 1988.

El mirall de Narcís / el mite grec en els poetes catalans. Sabadell: Aura, 1988.

Paisatge amb poetes. Barcelona: Destino, 1988.

Paradís amb poetes. Barcelona: Destino, 1993.

Retalls de la vida a Grecia i Roma. Barcelona: Empúries, 1997.

Les dones de l'Odissea. Literatures, Associació Escriptors en Llengua Catalana, 1997.

Els meus contemporanis. Girona: Diputació de Girona, 2014.

# data[].attributes.body
L'Holocaust va ser el genocidi executat pel règim nazi entre 1933 i 1945, amb l'objectiu d'exterminar els jueus i altres grups considerats "indesitjables". A la conferència de Wannsee (1942) es va aprovar la "solució final", que va incloure treballs forçats, fam i l'ús de cambres de gas en camps d'extermini com Auschwitz o Treblinka. Es calcula que van morir entre 5 i 7 milions de jueus, a més d'altres col·lectius com gitanos, discapacitats, opositors polítics i homosexuals.

# data[].attributes.body
EVA

És la promesa d'en Daniel. Estan separats perquè estan en camps diferents, en Daniel a Auschwitz i l'Eva a Birkenau (part del complex d'Auschwitz on estaven les dones), i no saben res l'un de l'altre fins que arriba en Freud a Auschwitz i li diu a en Daniel que ella està bé.

Ella treballa en una fàbrica on li donen pomes per menjar.

Per culpa dels experiments que els hi feien, està esterilitzada i no pot tenir fills.

És una noia prima i amb el cabell rapat com totes les persones que estaven tancades als camps.

# data[].attributes.body
El violí representa per a en Daniel identitat i esperança, ja que construir-lo li permet reafirmar-se com a lutier. També esdevé una qüestió de supervivència, ja que la seva vida depèn de fer-lo perfecte. A més, li ofereix un refugi emocional dins l'horror del camp i simbolitza la seva resistència davant la barbàrie, mantenint viva la seva humanitat.

# data[].attributes.body
M.Angels Anglada, tenia una obsessió de descriure a les novel·les, que cada personatge s'assemblés d'alguna manera al seu propi instrument.

D'altra banda, els poemes de M.A Anglada, estaven molt relacionats amb la música barroca.