# data[].attributes.headline
ישראל במלחמה: ממשבר לצמיחה. עוד מיזם

# data[].attributes.subject
ישראל במלחמה: ממשבר לצמיחה. עוד מיזם

# data[].attributes.attachment_link.title
ממשבר לצמיחה

# data[].attributes.headline
ישראל במלחמה: אתגר עיצוב זיכרון הנרצחים.משפחה אחת שלמה.

# data[].attributes.subject
ישראל במלחמה: אתגר עיצוב זיכרון הנרצחים.משפחה אחת שלמה.

# data[].attributes.attachment_link.provider_name
כנפיים של בובה

# data[].attributes.attachment_link.title
Home | כנפיים של בובה

# data[].attributes.headline
ישראל במלחמה: אתגר חברתי ופתרון. מה דעתכם.ן?

# data[].attributes.subject
ישראל במלחמה: אתגר חברתי ופתרון. מה דעתכם.ן?

# data[].attributes.attachment_link.title
אלפי בני נוער דתיים וחילונים צעדו יחד וקראו להפסקת ההסתה

# data[].attributes.attachment_link.description
אלפי בני נוער דתיים וחילונים צעדו יחד וקראו להפסקת ההסתה והשנאה: ”אנחנו העתיד של החברה שלנו, הגיע הזמן שנפעל ביחד, גם כשאנחנו שונים אחד מהשני. אנחנו נעשה הכול בשביל לגבור על הפירוק באמצעות אחדות”

# data[].attributes.headline
מה הקשר בין כתב"מ- סוללות ליתיום- וסביבה ?

# data[].attributes.subject
מה הקשר בין כתב"מ- סוללות ליתיום- וסביבה ?

# data[].attributes.attachment_link.title
הזמנה למפגש חשיפה קהילות | סוללות ליתיום כמפגע סביבתי-חברתי | ברכה ליום כיפור

# data[].attributes.attachment_link.description
בשולי איום הכטב”מים שמשוגרים לישראל, קיים אתגר נוסף - סוללות ליתיום-יון שמספקות את האנרגיה לכטב”מים עלולות להתלקח ולהתפוצץ בכל רגע.

# data[].attributes.headline
תחשבו גלובלי !

# data[].attributes.subject
תחשבו גלובלי !

# data[].attributes.body
נסחו משהו אחד שהפוסט הזה חידש לכם.לכן.

# data[].attributes.headline
נזקי הטבע בעקבות המלחמה: צריך להבין ולחשוב מה עושים...

# data[].attributes.subject
נזקי הטבע בעקבות המלחמה: צריך להבין ולחשוב מה עושים...

# data[].attributes.headline
בעקבות המלחמה: נזקי הטבע בצפון-אתגר לטיפול !

# data[].attributes.subject
בעקבות המלחמה: נזקי הטבע בצפון-אתגר לטיפול !

# data[].attributes.body
מה אשר לעשות ?

# data[].attributes.headline
מלחמת ה-7 באוקטובר ותנועת האקלים.בבקשה, הנה הקשר:

# data[].attributes.subject
מלחמת ה-7 באוקטובר ותנועת האקלים.בבקשה, הנה הקשר:

# data[].attributes.body
כיצד מסבירה הכתבה את הקשר של משבר האקלים והמלחמה?

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
עכשיו, כשברור שכל אחת ואחד מאיתנו צריך להסתכל על המציאות אחרת ולהשתחרר מקונספציות ישנות, נותר גם לקוות שבימים שקטים וטובים יותר ממשלת ישראל תשכיל להפנות את כל המשאבים הנדרשים כדי להתמודד עם משבר האקלים

# data[].attributes.attachment_link.title
החזירו לנו את האור: תנועת האקלים במחווה למשפחות החטופים

# data[].attributes.attachment_link.description
עכשיו, כשברור שכל אחת ואחד מאיתנו צריך להסתכל על המציאות אחרת ולהשתחרר מקונספציות ישנות, נותר גם לקוות שבימים שקטים וטובים יותר ממשלת ישראל תשכיל להפנות את כל המשאבים הנדרשים כדי להתמודד עם משבר האקלים

# data[].attributes.headline
מיליון דרכים לאקטיביזם

# data[].attributes.body
מיליון דרכים לאקטיביזם... רק צריך לרצות וליישם

# data[].attributes.attachment_link.provider_name
מגזין פורטפוליו

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
ניצן מינץ, דדה bandaid וטל הובר הרימו קמפיין גרילה שרץ על קירות והפגנות בכל העולם והגיע עד שולחנות האו״ם, ראש העיר ניו יורק ונשיא גרמניה

שבת, 14.10, 17:33

עבר שבוע ואני עוד מתקשה (מאוד) להתרכז, להחליט, לעשות פעולה רצופה למשך יותר מכמה דקות, להפסיק לגלול ולחפש מה מתפרסם, מי צריך מה, מי יכול לעזור, מה אמרו ולמי אפשר להעביר את הזעקה. הזעקה שתקועה לי בגרון ולא נותנת מנוח. והיא אפילו לא שלי. זעקת החטופים והשבויים. הדעת לא יכולה לשאת את החרדה לשלומם והדמיון לא סובל את הניסיון לחשוב מה קורה להם. מניסיון העבר הנורא למדנו שהכאב ואי הידיעה האלה עלולים להימשך זמן רב, וגם זה בלתי נסבל. אני משתפת ועוקבת ומחפשת דרכי חדירה למעגלי שיתוף גדולים יותר. אני רוצה לצעוק ״תחזירו אותם הביתה״ בסוף כל משפט שאני אומרת.

יש אנשים שיצאו מההלם ועברו למוד פעולה הרבה יותר מהר, וחשבו בצורה יצירתית מה ניתן לעשות. כאלה הם האמנים ניצן מינץ ודדה Bandaid והמעצבת טל הובר, בעלת משרד המיתוג ג'ירף, שהגו פעולת שרשרת מבריקה.

ניצן ודדה החלו את דרכם כאמני רחוב לפני כעשור ומאז פרצו לזירה הבינלאומית. השניים הם בני זוג צעירים שכבר שנים עובדים ביחד ולחוד. הוא צייר, שמזוהה בעיקר עם הפלסטר שמשולב בכל עבודותיו; היא משוררת חזותית, שמציירת את שיריה במרחב הציבורי, בפונט ובסגנון שפיתחה ושכללה.

עבודותיהם מופיעות על קירות ברחבי העולם - מקריית המלאכה בתל אביב ועד ברלין, ורשה וניו יורק - שם הם נמצאים כרגע ברזידנסי (שהות אמנים). אבל המרחק לא בלבל אותם, להיפך. כמי שהמרחב הציבורי הוא זירת הפעולה העיקרית שלהם (גם היום, כשהם כבר אמנים מוכרים), הם מיומנים באמנות גרילה שנעשית בחטף ומותירה אימפקט על הסביבה, ולא פעם רתמו את האמנות לאקטיביזם חברתי.

הובר הביאה מהצד שלה את המיקוד השיווקי, ויחד, בגישת Keep It Simple בחרו בנראות אחידה, מסרים פשוטים והפקה זולה ונגישה - ועיצבו כרזות נעדרים שאפשר להכין בכל בית.

9.10, 17:08 (שעון ישראל)

ביום שני כבר היה להם קונספט מגובש:
״חברים בניו יורק
מי מכםן היה רוצה בימים הקרובים להתנדב בפעולת גרילה במרחב הציבורי ב נ י ו י ו ר ק להעלאת מודעות.
תכלס זה משהו שאפשר לעשות בכל מקום בעולם אבל בואו נתחיל עם ניו יורק ונתפתח.
מדובר בפעולה לא מורכבת מדי. זה זריז, מהיר ובכמות. הכמות תתן את האימפקט.
ננסה גם לגייס תקציב קטן מחו״ל לא מעוניינים בתרומות מהארץ. שמרו את הכסף לדברים חשובים יותר כמו חיילים ויישובים ופצועים.
טוב יאללה מתנדבים בניו יורק בבקשה הגיבו או תייגו!״.

ביום שלישי כבר היו בקשר עם משפחות החטופים, במקביל לגיוס פעילים ומפיצים. הרעיון היה לייצר מודעות לנושא החטופים באמצעות כרזות שעליהן מתנוססת הכותרת Kidnapped שיודבקו במיקומים אסטרטגיים. הפורמט נראה כמו מודעות נעדרים של ילדים חטופים בארצות הברית ובמקומות רבים בעולם.

״המטרה היא לייצר הזדהות בשפה החזותית המוכרת, ולקבל תשומת לב מהעוברים ושבים שבשנייה הראשונה אינם יודעים במי מדובר״, אומרת הובר, ומדגישה, שחשוב להם גם להגן על כבודם ורגשותיהם של אלה שנפגעו ישירות: ״אני נמצאת בקשר ישיר עם נציג משפחות החטופים וכל פוסטר עובר אישור של המשפחה להשתתף בקמפיין״.

10.10, 22:06

זה התחיל בעמודים האישיים שלהם ברשתות החברתיות, וניו יורק הוכיחה את עצמה כבסיס אם מוצלח:
״זוהי קריאה לפעולה לכל מי שבניו יורק או בחו״ל
אני רוצה להיעזר בכם ולהגיע מהר לכמה שיותר אנשים מצרפים לכם לינק לתיקיה ובה קובץ עם הוראות הפעלה וכן קובץ עם תמונות להדפסה. אנא קראו את ההוראות היטב והדפיסו כמה שרק ניתן. הכוח שלנו בפרויקט הזה יהיה בכמות. ככל שנציף את ניו יורק יהיה לזה אימפקט חזק יותר בעיני העוברים והשבים, המדיה והעיתונות״.

הם אפילו הציעו לשלם על החומרים למי שלא יכול לממן בעצמו.
״צאו לדרך בבקשה, כמה שיותר והפיצו לחברים בניו יורק ובעולם / בכל מקום שמחוץ לישראל. יש לנו אחד את השניה וזה כוח ענק
חיבוק (לב) היו זהירים הכי חשוב״.

ההוראות היו פשוטות: ״ כנסו ללינק> קראו הנחיות> הדפיסו במדפסת לא חשוב איזו ובאיזה צבע> קחו מסקנטייפ> צאו לרחוב> הדביקו בכל מקום. אל תיכנסו לריבים עם זרים. אל תתווכחו עם אנשים. עשו זאת ביעילות, זריזות וכמות. יום אחרי יום״.

האימפקט האדיר הוא הישג הסברה ישראלי: ״העולם מתחיל להתכסות בפוסטרים שהכנו. סלבריטאים גדולים הפיצו כבר את הפוסטרים ברשתות - גל גדות, איימי שומר, גווינת׳ פלטרו, ואנחנו מצפים שיהיו עוד. הקמפיין הזה צריך להמשיך ולהתרחב בזכותכם כפי שקרה ביומיים האחרונים. אנא מכם, קחו יוזמה ותמצאו פתרונות יצירתיים״

12.10, 21:29

בימים הבאים ״הקמפיין התפוצץ״, במילותיה של מינץ: מניו יורק לטורונטו, ללונדון, לבנגקוק, לסידני, לדרום אמריקה ולמדריד ועוד. אלפי עוקבים משתפים ומפיצים את הכרזות ברחבי העולם. ״לצערנו, נראה שערבים מקומיים או תומכי חמאס מורידים את הפוסטרים. בווינה, סיפרה אחת המתנדבות, עקבו אחריה תושבים ערבים והורידו את הפוסטרים שהדביקה״, מספרת הובר. ויש עוד דוגמאות. אבל הם יוצאים ומדביקים שוב ושוב.

האימפקט האדיר הוא הישג הסברה ישראלי: ״מי שעוקב באינסטגרם יכול לראות בסטורי את האפקט המטורף של הקמפיין״ כתבה מינץ בפוסט פייסבוק. ״העולם מתחיל להתכסות בפוסטרים שהכנו. סלבריטאים גדולים הפיצו כבר את הפוסטרים ברשתות - גל גדות, איימי שומר, גווינת׳ פלטרו, ואנחנו מצפים שיהיו עוד. הקמפיין הזה צריך להמשיך ולהתרחב בזכותכם כפי שקרה ביומיים האחרונים. אנא מכם, קחו יוזמה ותמצאו פתרונות יצירתיים״.

עוד הם מדגישים כי ״הפניה הזו מיועדת אך ורק לתושבים בחו״ל או למי שרוצה להפיץ לחברים בחו״ל. אין צורך בעזרה מהארץ, להיפך. אנחנו כאן בחו״ל כדי לעזור לכם. בהצלחה לנו להביא מודעות גבוהה לנושא החטופים. שישובו הביתה מהר ובריאים נפשית ופיזית. שלכם אוהבים, צוות הפרויקט - טל הובר, דדה בנדאיד, ניצן מינץ, וכל עשרות האלפים שלוקחים חלק כל הזמן בעולם. תבורכו״.

13.10, 20:22

ביום חמישי כבר הגיעו הזמנות לראיונות ממספר רשתות טלוויזיה וביום שישי לנאום של ראש העיר ניו יורק ולנשיא גרמניה, שנפגש לקבלת שבת עם פעילים ישראליים ויהודים בעיר.

ומינץ משתפת: ״הקמפיין שלנו הגיע לאו״ם! תמשיכו להפיץ ברחבי העולם!!! הייתם מאמינים לפני ארבעה ימים שהקמפיין שלנו בכלל יגיע למשהו? קדימה לדחוף חזק״.

היעילות לא נעצרה במדפסת הביתית. במקביל להפצת הפרויקט הם עברו במהירות שיא מתיקיית דרייב משותפת לאתר מסודר שהוקם תוך יום שמספק חומרים מאושרים לשימוש לכל מי שרוצה ויכול להצטרף. ישראלים רחוקים, יהודים בחו״ל - קחו דבק ונייר וצאו לרחובות.

# data[].attributes.attachment_link.title
First We Take Manhattan: אמנות־אקטיביזם למען החטופים - מגזין פורטפוליו

# data[].attributes.attachment_link.description
שבת, 14.10, 17:33 עבר שבוע ואני עוד מתקשה (מאוד) להתרכז, להחליט, לעשות פעולה רצופה למשך יותר מכמה דקות, להפסיק לגלול ולחפש מה מתפרסם, מי צריך מה, מי יכול לעזור, מה אמרו ולמי אפשר להעביר את הזעקה. הזעקה שתקועה לי בגרון ולא נותנת מנוח. והיא אפילו לא שלי. זעקת החטופים והשבויים.

# data[].attributes.attachment_link.title
אין ימין שמאל. לא יפרידו בינינו יותר.

# data[].attributes.attachment_link.provider_name
בונות אלטרנטיבה

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
מדינת ישראל תחת מתקפה

בונות אלטרנטיבה מנתבת את כל פעילותה למען תושבות ותושבי הדרום.

100,000 הנשים בקהילות "בונות אלטרנטיבה" הפזורות בכל הארץ מספקות סיוע מיידי בשטח, ותמיכה באלפי הנשים, הגברים והילדים שחייהם השתנו בבוקר השבעה באוקטובר.

חווה טראומה, חרדה או מצוקה? את לא לבד

נשמח להכיר לך את מיזם ״אלבום שקוף״

המיזם נועד להפנות לוחמים ואזרחים שמתמודדים עם טראומה לטיפולים ותהליכי שיקום באופן מהיר וללא בירוקרטיה.

המלחמה שהתחילה בשבעה באוקטובר היא מערכה אכזרית וקשה מאין כמותה, והיא רחוקה מלהסתיים.

כל אחד ואחת מאיתנו מכירה לפחות אדם אחד שנפגע, נרצח או נחטף במתקפת הטרור הנפשעת של החמאס-דאע"ש על עוטף עזה ויישובי הדרום. אין דרך להכיל את הכאב והאובדן הנוראיים.

הלכידות החברתית וההתנדבות האזרחית קריטית כדי לשמר ולשקם את החברה האזרחית בישראל, ולאפשר לה להתמודד ולהיערך לאתגרים והקושי הצפוי.

המטרה שלנו בבונות אלטרנטיבה היא לדאוג לאזרחי ואזרחיות מדינת ישראל ולסייע להם בכל אשר נדרש. ​

​

לאחר בדיקה מקיפה ומיפוי צרכים מקצועי, הקמנו מערכי סיוע ומענה לצרכים מיידים וארוכי טווח:

החמ״ל האזרחי - בונות אלטרנטיבה לקוחות חלק ב חמ״ל משותף לכל ארגוני המחאה במתחם האקספו בתל אביב.
החמ״ל נותן מענה לוגיסטי למשפחות המפונות, משפחות חטופים וגם לחיילים והחיילות. החמ״ל מורכב ממספר ״דסקים״, ביניהם מערך איתור הנעדרים, מערך ליווי משפחות השכול, מערך חינוך והעשרה , מערך בריאות הנפש ונפתחים עוד תחומים בהתאם לצרכים שעולים ישירות מן השטח.

בונות מחדש - הקמנו מערך ליווי ותמיכה ייחודי למתן מענה כולל בנושאים רבים:

מתן מענה לצרכים מידיים של המשפחות המפונות

חיבור פעילויות ומפעילות.ים לילדי המשפחות המפונות

עזרה למילואימניקיות ונשות מילואימניקים בניהול השגרה החדשה בבית

מענה ראשוני לכל דורש.ת והפניה לגורמים רלוונטיים לפי סוג הפניה

חיבור למשרדי עורכי דין בתחום מיצוי זכויות ובירוקרטיה מול משרדי הממשלה השונים

בונות בית - ״בית״ הרחק מהבית.
הקמנו מספר סניפים פיזיים של ארגון בונות אלטרנטיבה בהם ניתן מענה טיפולי מיידי למשפחות המפונות לפי הצרכים העולים מהשטח.
בנוסף, המתנדבות שלנו שפרושות בכל רחבי הארץ, הרימו את פרוייקט #בונות_תקווה בו הן מסייעות גם בדברים היומיומיים ביותר כמו ניקוי והכשרת מקלטים, פעילויות לילדים לשבירת שגרת המלחמה, בייביסיטר, מטלות ואפילו מישהי לשתות איתה קפה.

תמיכתכם תאפשר לנו לקדם את תוכניות הסיוע, לרכוש ציוד ולשנעו אל השטח, לגייס אנשי ונשות מקצוע מתחום בריאות הנפש ולהבטיח שאף משפחה, גבר או אישה ישארו לבד במהלך המלחמה.

​

כל תרומה שלך עוזרת לנו לתמוך בחזית:

# data[].attributes.attachment_link.title
בונות אלטרנטיבה- עומדות ביחד חזקות ביחד

# data[].attributes.attachment_link.description
The state of Israel is under attack. This time, the horrors of this war have direct impact on civilians - children, women and man, not just soldiers. WE NEED YOUR HELP

# data[].attributes.headline
האם רק כשמסתמן איום חיצוני ?

# data[].attributes.subject
האם רק כשמסתמן איום חיצוני ?

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
פחות משעה מתחילת , אנשי מחאות המילואים השונות הודיעו כי הם מתגייסים למערכה בלי לחשוב פעמיים. לא סומכים על נתניהו, בטח לא על בן גביר ועל אף אחד מההנהגה שהובילה אותנו בעיניים פקוחות למלחמה הזו - אבל זו שעת חירום אמיתית. ובשעה הזו: כל אותם לוחמים, טייסים, אנשי מודיעין, יחידות מיוחדות ואחרים - שהממשלה ושלוחיה כינו "בוגדים", "אנרכיסטים", "עוכרי ישראל" ועוד שלל השמצות - היו הראשונים להתייצב - גם למילואים, מי שנקרא לצו 8, וגם לטובת שורת יוזמות סיוע אזרחיות והתארגנויות אד-הוק שצצו על הפלטפורמה של הרשתות החברתיות וקבוצות הוואטסאפ של המחאה.

# data[].attributes.attachment_link.title
בארגוני המחאה התייצבו לדגל, ויצאו ביוזמות סיוע לאזרחים בדרום | כלכליסט

# data[].attributes.attachment_link.description
אנשי מחאת המילואימניקים - שכונו "אנרכיסטים" ו"בוגדים" על ידי הממשלה ושלוחיה - היו הראשונים להודיע על התייצבות, בין אם למילואים, ובין אם בשורת יוזמות סיוע; גם בארגונים אחרים ניצלו את הפלטפורמה הלוגיסטית וקבוצות הווטסאפ כדי לסייע לתושבי הדרום

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
מבין 18 מדינות שנבחנו במדד מדיניות הצלת המזון ישראל אחרונה במספר הכלים שהיא נוקטת למיגור התופעה עם 2.5 כלים מתוך 8. צרפת ראשונה עם 8 כלים ואחריה קנדה וגרמניה עם 7. לפני ישראל ממוקמות פינלנד ושוודיה עם 3 כלים מ־8. ארצות הברית עשירית (5 כלי מדיניות).

העלות הסביבתית של אובדן המזון בישראל היא 3.6 מיליארד שקל, מתוכם אובדן קרקע ומים בשווי 1.4 מיליארד שקל, נזק מפליטת גזי חממה ומזהמי אויר בשווי 1.4 מיליארד, ועלות ישירה של טיפול בפסולת בשווי 0.8 מיליארד.

# data[].attributes.attachment_link.title
37% מהאוכל בישראל נזרק, חצי ממנו ראוי למאכל | כלכליסט

# data[].attributes.attachment_link.description
הנתון מעיד על עלייה קלה ביחס ל־35% של שלוש השנים הקודמות. הבזבוז מהווה 1.4% מהתמ"ג, כך לפי דו"ח חדש של "לקט ישראל". מלבד המשמעות הכספית, מתבזבזים גם משאבי אדמה ומים, ונפלטים גזי חממה

# data[].attributes.attachment_link.provider_name
SDG ישראל - פיתוח בר קיימא

# data[].attributes.attachment_link.title
SDG ישראל - פיתוח בר קיימא | מציאת פתרונות לבעיות הגדולות בעולם

# data[].attributes.attachment_link.description
SDG ישראל היא קהילה של גופים ויזמים המקדמים אימפקט, לשינוי חברתי וסביבתי ולפיתוח בר-קיימא של האו”ם. מטרתנו היא למצוא פתרונות לבעיות הגדולות בעולם בעזרת החדשנות הישראלית.

# data[].attributes.attachment_link.provider_name
איגוד האינטרנט הישראלי

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
מחקרים מראים כי קיים קשר בין השימוש שלנו ברשתות החברתיות, לבין הדעות המוקצנות והמפולגות בחברה שלנו. עד כמה עוצמתית השפעת הרשתות החברתיות עלינו וכיצד בדיוק תורמות הרשתות למגמת הקיטוב? במאמר זה נצלול למחקרים האחרונים בתחום כדי לחשוף את הדרכים שבהן הרשתות החברתיות מעצבות את דעותינו הפוליטיות והחברתיות.

הרשתות החברתיות מבינות את הפסיכולוגיה החברתית של משתמשיה, ומטעמים כלכליים מפעילות אלגוריתמים שמתעדפים עבורינו תוכן שמהדהד את דעותינו, ומונע חשיפה מגוונת המשקפת את ריבוי הדעות הקיימות. בכך מייצרות הרשתות ״תיבת תהודה״ החושפת את משתמשיה למידע המאשש את אותן אמונות קיימות, ומחזק התבצרות בעמדה ובידול מן עמדות שונות. השימוש התדיר ברשתות החברתיות ואופי התכנים המתלהם שלהן, משפיע על הבחירות ודרכי ההתבטאות של המשתמשים, אשר במיוחד בקרב צעירים בגילי העשרה, עלולים להשפיע על עיצוב הנוף החברתי פוליטי.

במאמר זה אנו בוחנים את הממצאים הללו ביתר פירוט, ודנים בפתרונות פוטנציאליים למאבק בהשפעותיהן של יריבויות ברשתות החברתיות על החברה.

1. מבוא

״התרבות היא מערכת סדורה של משמעות וסמלים, שעל פיה מתנהלת האינטראקציה החברתית״
(קליפורד גירץ)

לא בכדי מכונים משתמשי הרשתות החברתיות "קהילה". כל קבוצת משתמשים המתכנסת סביב נושא מסוים מפתחת שפה, נורמות וערכים מסוימים, ובכך יוצרת תרבות משלה. האנשים המשתייכים לאותה תרבות מרכיבים קהילה, אם וירטואלית ואם פיזית, והם לומדים ומפנימים את מאפייניה התרבותיים כדי לטפח את הנושא שסביבו התקבצו. שימור ערכיה התרבותיים של הקהילה הווירטואלית חשוב למשתמשים גם מכיוון שהוא מעניק להם תחושת שייכות לקהילה. ככל שהקהילה נחשבת חזקה יותר, גדל הרצון להשתייך אליה מחד גיסא ולהיבדל מהשאר מאידך גיסא, וההזדהות איתה וההתנהלות בהתאם לערכיה מבססות את מעמד הפרטים בתוכה. כוחה של הרשת החברתית נמדד לפי גודלה, או ליתר דיוק לפי כמותן וגודלן של הקהילות בה. רשת חברתית המכילה קהילות רבות ממגוון אוכלוסיות, שמושכות אליהן כמות גדולה של משתמשים, היא גם אבן שואבת לחוקרי התנהגות המחפשים את מקור כוחה.

מכיוון שהתוכן ברשתות החברתיות הוא מבוסס משתמשים (UGC), הן מכילות מגוון קולות ודעות מכל שכבות האוכלוסייה, ולכאורה נדמה כי הרשת משקפת את התרבות הגלובלית. עם זאת, בסקר שבחן את עמדות הציבור לגבי השפעת הרשתות החברתיות על הקיטוב בחברה, נמצא כי במדינות מערביות כמו שוודיה, בלגיה, גרמניה וגם ישראל, 60% בקירוב מהאוכלוסייה מאמינים שהרשתות החברתיות תורמות לקיטוב, לעומת 80% בקירוב מהאוכלוסייה בארצות הברית, הולנד ודרום קוריאה. בהתאמה לנתונים מארצות הברית והולנד, מאמר זה מראה כי במרוצת השנים נעשו הרשתות החברתיות יותר ממראה ניטרלית של כלל משתמשיהן; השילוב בין נגישותן להיעדר גבולות אתיים וחוקים קוהרנטיים, הפך אותן למרחבים בעלי פוטנציאל לייצור תכנים נפיצים, שאינם רק משקפים את החברה אלא מעצבים אותה. שכיחותם ועוצמתם של התכנים הנפיצים ברשתות החברתיות מפלגים את החברה ומגדילים את המרחק בין הקטבים, כך שהניכור והסלידה של כל צד כלפי הצד השני מונצחים בעוד ועוד תכנים מתלהמים ופוגעניים.

הדיון במאמר זה מתבסס על תפקיד הרשתות החברתיות ומעמדן בקרב מבוגרים וצעירים בארץ ובעולם. מטרת המאמר איננה לספק מענה או פתרון לסוגיית הקיטוב ברשתות החברתיות, אלא לספק מסגרת תיאורטית בנוגע להשפעותיהן על התנהגות המשתמשים ועל הדמוקרטיה.

2. הפסיכולוגיה החברתית של הרשתות החברתיות

2.1 תמונת מצב

השימוש ברשתות החברתיות בישראל שכיח בקרב מרבית הגילים ובקבוצות אוכלוסייה רבות. כך, בעוד בארצות הברית 73% מהתושבים משתמשים ברשתות חברתיות, בישראל 83% מהתושבים משתמשים בהן באופן תדיר ויומיומי. כאשר בני הנוער בישראל נתבקשו לדרג את ארבע האפליקציות החשובות ביותר עבורם, הם הציבו את ווטסאפ ואינסטגרם במקום הראשון, ומיד אחריהן את יוטיוב וטיקטוק. באשר לחוויית השימוש בפלטפורמות, בסקר שנעשה בקרב צעירים בגילי 12-21, נמצא כי 70% מהם מעידים כי הרשתות החברתיות גורמות להם להרגיש בחרדה, לחוצים ומדוכאים, בהתאמה לכך, בישראל נמצא כי 88% מהאוכלוסייה מאמינים כי רשתות חברתיות כגון אינסטגרם עלולות לגרום לבעיות דימוי גוף בקרב ילדים ובני נוער. אם כן, מעניין יהיה לראות עד כמה הרשתות משפיעות ומעצבות את הדעות והתפיסות של המשתמשים בהיבטים רחבים יותר, כגון קיטוב חברתי או פוליטי.

2.2 הפסיכולוגיה החברתית של הרשתות החברתיות והבסיס לקיטוב

הפילוסוף הטכנולוגי טריסטן האריס תולה את כוחן של הרשתות החברתיות בעוצמת ההתלהמות והקיטוב של התכנים המופצים בהן. אילו סוגי תוכן זוכים להצלחה ולוויראליות, לכמות הגדולה ביותר של לייקים, שיתופים, ציוצים חוזרים ותגובות? לפי האריס, ככל שהתוכן יותר מסית, מבזה, מתריס וזועם, כך גוברים פוטנציאל הנפיצות שלו וגם מידת הוויראליות שלו. לדוגמה, ציוץ ניטרלי שדיווח על מסמכים סודיים שהתגלו אצל נשיא ארצות הברית לשעבר, דונלד טראמפ, קיבל 2,000 לייקים, ולעומתו ציוץ המשמיץ את מתנגדיו של טראמפ לאחר חשיפת פרשיית המסמכים, קיבל יותר מ־20,000 לייקים. למעשה, הוכח כי השמצה של המועמד מהמפלגה הנגדית מעלה ב־67% את הסיכוי להצלחת תכנים פוליטיים.

לדעת הפסיכולוג החברתי ג׳ונתן הייט, כוחם של התכנים המתלהמים נובע מכך שטבועה בנו לעומתיות ונטייה לפעול לפי טרמינולוגיה דיכוטומית של " אנחנו או הם". הרשתות החברתיות מאפשרות לנו להנציח את הטרמינולוגיה הזו. לפי הייט, הקלות שבה משתמשי הרשתות יכולים להביע ביקורת נוקבת בלי לספק הוכחות מזכירה אקדח חיצים: כל לייק שמשתמש נותן לתוכן תוקפני וכל שיתוף של תוכן משמיץ הם כמו חץ שנורה לעברם - לעבר הקבוצה שמנגד לזו שאותו משתמש מזוהה איתה. באמצעות יריית החץ בפומבי, אותו משתמש יכול לא רק לפגוע ב"אחרים" או להחליש אותם, אלא גם להדגיש את הזדהותו עם קבוצת ה"אנחנו". גם כאן תקפים אותם כללים לגבי התלהמות: ככל שהתגובות יהיו מוקצנות ודורסניות יותר, כך הן ישתלטו על השיח. הייט מכנה זאת " טיפשות מבנית": על אף שרק 7-8% מכלל האוכלוסייה מחזיקים בדעות הקיצוניות ביותר בכל צד (לדוגמה, 7% הם ימנים קיצוניים ו7% הם שמאלנים קיצוניים), הציבור יחווה את הדעות הקיצוניות בעוצמה הרבה ביותר. לדבריו, "טיפשות מבנית" נוצרת כאשר המיעוט הקיצוני מביא להשתקה של אנשים אינטליגנטים, משכילים ומתונים, הן בתגובות מתלהמות והן בהצלחת התגובות הללו בקרב שאר המשתמשים, שכאמור נמשכים לתכנים מתסיסים ונפיצים. על פי הייט, כך מייצרת הרשת תרבות תכנים קיצונית, ונראה כי יש למערכת אינטרס לחזק את הטיפשות המבנית.

2.3 תמריצים כלכליים לעידוד תכנים מקטבים

לחברות הפרטיות, בעלות הרשתות החברתיות, יש עניין בהגדלה מתמשכת של כמות המשתמשים. כיצד מנצלות הרשתות החברתיות את המאפיינים הפסיכולוגיים של משתמשיהן למטרה זו?

הרשתות מייצרות עבור המשתמשים מרחב אחיד המתמקד בתחום עניין או מאפיין משותף (דוגמת קבוצת פייסבוק התומכת במפלגה פוליטית מסוימת) מתוך תפיסה קהילתית־חברתית. נוסף על כך, האלגוריתם שמפעילות אותן חברות פרטיות מיועד לשמר ואף לחזק את הקהילתיות במרחב ולהציג בפנינו תכנים המותאמים לנו. אבל איך פייסבוק יודעת לאפיין את התכנים המועדפים על משתמשיה? במחקר על צריכת חדשות בפייסבוק נמצא כי האלגוריתם לומד את נטייתם הפוליטית של המשתמשים וחושף בפניהם תכנים מאותו צד. כלומר, כאשר משתמש מסמן לייק לתוכן ימני, הדבר יגרום לאלגוריתם להראות לו תכנים קיצוניים המבטאים אג׳נדה ימנית דומה. ⁴ מכאן שגם משתמשים שאינם יוצרים בעצמם תכנים פוליטיים, אלא רק צורכים אותם בפסיביות, ייחשפו תמיד לתכנים מאותו צד. אם נוסיף לכך את אלמנט העוצמה של תכנים מתלהמים ומקטבים, נראה כי משתמשי פייסבוק ניזונים מתכנים מגמתיים ומסיתים כנגד הצד השני.

ממחקר גלובלי שביצע ארגון PEW Research Center עולה כי 29% מהישראלים מאמינים שלרשתות החברתיות יש יכולת לשנות את העמדות הפוליטיות של משתמשיהן, בדומה לתפיסותיהם של אזרחי גרמניה ואוסטרליה. בקרב אזרחי בריטניה וסינגפור, נראה אף כי אחוז גבוה יותר מאמין בכוחן של הרשתות החברתיות לעצב את הדעות הפוליטיות של משתמשיהן. אומנם בניגוד להבעת האמון של אזרחי מדינות אלו בכוחן של הרשתות החברתיות לשינוי דעות ועמדות פוליטיות, מחקרו של ד״ר רועי לוי הראה כי היחשפות לתכנים בפייסבוק אינה מביאה לשינוי דעותיהם הפוליטיות של משתמשיה. עם זאת, כאשר נשאלו הישראלים על תרומתן של הרשתות החברתיות לחילוקי הדעות הפוליטיים במדינה, 57% מהם - בדומה לאזרחי צרפת ובלגיה - השיבו כי הרשתות תורמות לחילוקי דעות פוליטיים. תחושות אלו מקבלות אישוש במחקרו של לוי, המראה כי הרשתות החברתיות מייצרות קיטוב רגשי, המוביל לשנאה כלפי הצד השני ומדגיש אלמנטים של "אנחנו מולם", באמצעות חיזוק סטריאוטיפים שליליים והצגתם כאופייניים לקבוצת ה"אחרים". כלומר, הרשתות לא יגרמו לאדם ממחנה השמאל, למשל, לנוע ימינה בדעותיו, אלא דווקא להתחפר עמוק יותר בעמדותיו השמאליות ואף לפתח ניכור ואיבה כלפי מחנה הימין.

בארצות הברית, 64% מהאזרחים חושבים שלרשתות החברתיות יש השפעה שלילית על הדמוקרטיה. עמדותיהם של הישראלים הפוכות בדיוק: 65% מהם מאמינים כי לרשתות החברתיות השפעה חיובית על הדמוקרטיה. אולם, לוי טוען במאמרו כי הרשתות החברתיות מסכנות עד מאוד את יציבות הדמוקרטיה, שכן התעצמות השנאה בין שני המחנות משפיעה על ההצבעה בבחירות לכנסת, ויוצרת מצב שבו המניע לבחירה במפלגה מסוימת איננו "אהבת מרדכי" אלא "שנאת המן", כלומר, ההצבעה אינה נשענת על אמון בעמדה מסוימת ובמנהיג המייצג אותה, אלא על סלידה ואיבה כלפי הצד השני. כך נוצרת מציאות בה המועמד שנבחר לייצג את העם אינו בהכרח זה שמייצג את רצונם של מרבית האזרחים, וזו, לפי לוי, פגיעה ישירה בדמוקרטיה.

3. קיטוב, רשתות וצעירים: מבט גלובלי ומקומי

בהסתמך על הפסיכולוגיה החברתית והתכנון האלגוריתמי של הרשתות, עד כמה תרבות הקיטוב ברשתות החברתיות משפיעה על קהילות הצעירים בארץ ובעולם?

במרבית המקרים, הנוער של ימינו רואה ברשתות החברתיות מרחב שהשפעתו חיובית. במחקר שנערך בשנת 2022 בארצות הברית, נמצא שמרבית הצעירים בגילי 13-17 רואים ברשתות מרחב לשיפור הקשרים החברתיים (80%) ולקבלת תמיכה חברתית בעת הצורך (67%). למשל, 43% מבני הנוער האמריקאים משתפים תכנים העוסקים בהצלחות ובהישגים שלהם, וזוכים לחיזוקים ולתמיכה מיידיים. נראה כי ככל שהתוכן זוכה לתגובות רבות יותר של תמיכה ופרגון , ההישג מקבל תיקוף, כלומר, תיעוד פופולרי של הצלחה מסוימת מעניק לה ערך מוסף. על כך מעיד גם הממצא ש־29% מבני הנוער האמריקאים חווים לחץ להתבטא ברשת באופן שיגרור כמה שיותר לייקים, תגובות, שיתופים, ריטוויטים (ציוצים חוזרים) וכו׳.במילים אחרות, תוכן שהפך לוויראלי מזכה את יוצריו באישור חברתי נכסף - ב הצלחה מתועדת. עבור בני הנוער, ההצלחה המתועדת היא לא רק חיזוק למטרה שכבר השיגו, אלא אתגר נוסף העומד בפני עצמו במרחב הווירטואלי. דבר זה מגביר את העיסוק של בני הנוער ברשתות, שכן הרצון שלהם בהצלחה מתועדת, שהיא בבחינת אישור חברתי, הופך לצורך ואף לתלות שהולכת ומתעצמת.

למרות הנוכחות הגוברת של צעירים ברשתות החברתיות, מרבית בני הנוער האמריקאים (85%) אינם עוסקים בתכנים פוליטיים או באקטיביזם במרחבים אלו. הדבר נכון גם לגבי בני הנוער בישראל, המבלים את מרבית זמן המסך שלהם ברשתות החברתיות ובמשחקים; רק 10% מבני הנוער בישראל נותנים עדיפות לצריכת חדשות ופוליטיקה ברשתות. אומנם בני הנוער עוסקים פחות בתכנים הפוליטיים, אך אל לנו להסיק מכך כי הם אינם מושפעים מתרבות הרשתות החברתיות. למעשה, עוצמתם של התכנים המופצים ברשתות אינה נעלמת מעיניהם של הצעירים, וסביר כי כל חשיפה אליהם, גם אם היא פסיבית בלבד, מותירה חותם כלשהו על המשתמשים, ובמיוחד על הצעירים שבהם. למשל, כשבני נוער אמריקאים נשאלו לגבי שאיפותיהם העתידיות, מרביתם העידו כי הם שואפים להיות משפיעני רשת, בעוד צעירים סינים ביטאו רצון להיות אסטרונאוטים. הפער הזה עשוי לנבוע מהבדלי המשטר בסין הקומוניסטית לעומת ארצות הברית הדמוקרטית, אך מעבר להבדלי המשטר (או בגללם), ישנם הבדלים בולטים ביחסן של שתי המדינות להתנהלות של צעירים ברשתות החברתיות. למשל, חברת טיקטוק הסינית הצהירה כי האפליקציה המשווקת בסין היא גרסה מצונזרת של זו המופצת בשאר העולם - אם ברחבי העולם הפלטפורמה כוללת הגבלת גיל בלבד (מותרת לשימוש מגיל 13), הגרסה המשווקת בסין מציגה לילדים מתחת גיל 14 תכנים עיוניים ולימודיים בלבד, ומגבילה אותם ל־40 דקות צפייה ביום. הדבר מראה כי חברת טיקטוק מודעת לפוטנציאל ההשפעה של תכניה על המשתמשים, ובמיוחד על הצעירים שבהם. אם כן, גם צעירים נחשפים לתכנים מתלהמים ומקטבים, ואפילו אם אינם מתעניינים בתכנים פוליטיים, נראה כי תודעתם בכל זאת מתעצבת לאורם.

מנקודת מבט חברתית־תרבותית, האינטראקציה נטולת הגבולות (הפיזיים והערכיים) ברשתות החברתיות מובילה לזליגת מנהגים ואידאולוגיות בין מדינות שונות בעולם, עד כדי היווצרות ריבוי תתי תרבויות שאינן כרוכות בהכרח סביב לאום, אידאולוגיה או דת, אלא סביב תחומי העניין השונים לפי בחירת המשתמשים. זאת, בשילוב נטייתם המרדנית הטבעית, מובילה את הצעירים להתחבר בקלות לתכנים משלהבים אשר מעודדים אותם לנטוש את הנרטיבים המסורתיים המאפיינים את ״דורות המדבר״- הדורות שנולדו לעולם ללא אינטרנט, ולאמץ את הנרטיב המודרני המפעפע אליהם דרך הרשתות. ההצלחה המתועדת של פרטים מסויימים רותמת את הצופים מכל העולם ומעוררת בהם את הרצון לפעולה, אשר יכול להתבטא בדרכים ליברליות אנטי־ממסדיות כמו מחאת החיג׳אב באיראן, והקריאה להתרת נישואים חד־מיניים במדינות שונות בעולם. אך הרצון לפעולה יכול גם להיות מנוצל על ידי גורמים שליליים, כפי שניתן לראות במה שמכונה ׳גל הטרור החדש׳, בו מפעילים מנצלים את הטיקטוק על מנת להגיע לצעירים ולהבטיח להם כסף ותהילה ברשתות החברתיות בתמורה לביצוע פיגועים, שכמובן יהיו מתועדים.

4. דמוקרטיה מקוטבת בישראל

לנוכח השימוש המרובה של הישראלים ברשתות החברתיות, עד כמה הרשתות משפיעות על הקיטוב והדמוקרטיה במדינה?

קצרה היריעה מלהתייחס לשלל הדוגמאות לביטוייהן של ההשפעות האלו בחברה הישראלית, אך בכל הנוגע לקיטוב חברתי ודמוקרטיה, אפשר להמחיש את השפעת הרשתות החברתיות על הפוליטיקה הישראלית דרך מקרה הבוחן של הדר מוכתר, יו״ר מפלגת "צעירים בוערים". מוכתר, שמסע הבחירות שלה התבסס כמעט בבלעדיות על הרשתות החברתיות, הצליחה תוך כמה חודשים בלבד לחדור לתודעה הציבורית בעוצמה שהולמת את שם מפלגתה. מוכתר ניצלה את יתרונות המדיה, ושיגרה את יריית הפתיחה בשפת האינסטגרם - "התחלנו" - בקול תרועה רמה, עם סלוגן שתואם לערכי ההעצמה האופייניים לדור ה־Z: "רק הצעירים ידאגו לצעירים". סרטוניה הפרובוקטיביים הסתמכו על פרדיגמת "אנחנו או הם" שניסח ג׳ונתן הייט, והתייחסו לפוליטיקאים כאשמים הבלעדיים בקשיים הכלכליים במדינה. אף שלא היו לה הצלחות מוכחות, עבר פוליטי או ביטחוני מסעיר, וגם לא דיפלומה כלכלית, מוכתר לא היססה להשתמש בכל התחמושת של "רובה החיצים" ברשתות החברתיות, ולא פספסה אף הזדמנות ליצור פרובוקציות שיהפכו אותה ואת התכנים שהיא מעלה לוויראליים.

ההתלהמות של מוכתר ברשתות כאנלוגיה להשפעת הקיטוב ברשתות על הדמוקרטיה

הדר מוכתר זוהתה במערכת הבחירות של סוף 2022, כ " תופעת הרשת הכי בוערת במערכת הבחירות הנוכחית", אז נשאלת השאלה- עד כמה ההתלהמות והקיטוב משפיעים על הציבור בישראל ואיזו השפעה יש לכך על הדמוקרטיה בארץ? בבחירות קיבלה מפלגת "צעירים בוערים" בראשות הדר מוכתר 0.18% מקולות הבוחרים. אומנם היא לא עברה את אחוז החסימה, אך ללא ספק עשתה היסטוריה; בין המפלגות שנותרו לצידה מחוץ לכנסת הייתה גם מפלגת השמאל הוותיקה מרצ, אשר קיבלה מספר קולות גבוה בהרבה כמובן, אך לראשונה בתולדותיה לא עברה את אחוז החסימה . כאשר אם נחזור לדבריו של לוי בנוגע לפגיעה בדמוקרטיה, גם הקמפיין של מוכתר התמקד בעידוד הציבור לבחור לא במועמד שהם מעדיפים שייצג אותם, אלא במועמדת שהם שונאים הכי פחות, דהיינו בשלילת האחר ולא בהדגשת האידאלים והחוזקות שהיא יכולה להביא לכנסת. עם זאת, גם התמונות שציירו קמפיינים של פוליטיקאים אחרים לא היו שונות מזו בהרבה. למעשה, הפגנת הנוכחות המתלהמת ברשתות, ההסתה כנגד האחר ללא קצה של בקורת עצמית, ממחישה את הטיפשות המבנית עליה דבר הייט- הרוב המתון והשקט מתמגנט למיעוט הרועם כנגד המועמד הנגדי, ולא בעד המועמד המועדף. העובדה כי אף אחת מהממשלות שקמו בישראל בשנים האחרונות לא התבססה על כמות המנדטים הגדולה ביותר, אלא על הסכמים קואליציוניים - שלא זו בלבד שאינם תואמים בהכרח את המצע הפוליטי של מפלגת השלטון, הם לבטח לא מייצגים את דעת הרוב בישראל. האם זו פגיעה בדמוקרטיה שנובעת מהתרבות המקטבת, או שזוהי פשוט פוליטיקה?

סיכום

התכנים שמושכים את מרב תשומת הלב הם המתלהמים והמקטבים ביותר, אלו שמעודדים את גישת ה׳אנחנו מולם׳. בנוסף, בכדי למשוך את עניין המשתמש, ולהשאירו נאמן לפלטפורמה, תוכננו אלגוריתמים שנועדו להציג בפניו את התכנים שהוא הביע בהם עניין בעבר. בכך נכנס המשתמש לתוך תיבת התהודה של הרשתות, שאינה רק מהדהדת בו את מחשבותיו ביתר שאת ובאופן מתלהם ומסיט, אלא גם נוטעת בו את התודעה הכוזבת כי הוא בדעת הרוב החזק- בצד ׳הנכון׳.

בעוד שהצעירים מבלים חלק ניכר מזמנם ברשתות החברתיות, נראה כי מרביתם מעדיפים להשתייך לקהילות וירטואליות שעוסקות בתחומי עניין משותפים, ושומרים על מרחק בטוח מנושאים פוליטיים. אך האם הם אינם מושפעים מהליכי הקיטוב המאפיינים את אוכלוסיית המבוגרים ברשתות? שאלה זו יכולה להיות מנוסחת גם באופן הבא- האם ישנה סיבה להאמין כי הפסיכולוגיה החברתית של המבוגרים ברשתות שונה באופן אינהרנטי מזו שמאפיינת את הצעירים ברשתות? רוצה לומר, אם נמצא כי המרכיבים הפסיכולוגיים שמושכים את תשומת ליבם של המבוגרים הם התכנים הקיצוניים, יש סיבה להניח כי הפסיכולוגיה של הצעירים שונה במהותה? הצעירים אינם נמשכים לפוליטיקה, אך נראה כי אם נשארים בתחום עניינם, הם עדיין ימצאו בתכנים המחוספסים והמשוננים ביותר עניין רב יותר. הצעירים, כמו המבוגרים, זקוקים לתחושת קהילתיות ועל כן ימשכו לאותן קבוצות/ עמודים/ קהילות שיגרמו להם להרגיש חלק ממשהו גדול יותר - קהילה שיוכלו לאמץ את מנהגיה ודפוסיה ולהיבדל מקהילות אחרות. דהיינו, גם אם הפוליטיקה היא אינה מושא עניינם של צעירים בשלב זה של חייהם, אין זה אומר כי במרחבים שמעניינים אותם, הם אינם מושפעים בעוצמה דומה מתכנים שמטרתם לחזק את עצמם, אל מול האחר.

הרשתות החברתיות הן אינן תופעה חולפת, ותתי התרבויות שנוצרות בתוכן מעצבות אט-אט תרבות גלובאלית בה הלאום, הדת והגבולות הטריטוריאלים נותרים ברקע. הערכים שנוצרים בקהילות הוירטואליות נקבעים על ידי מי שנבחרו בדעת רוב, אומנם לא לפי כלליה של הדמוקרטיה הקלאסית, שכן זו נחלת העולם הישן. המנהיגים של העולם החדש נבחרים באופן מריטוקרטי- כמי שהצליחו לעניין ולמשוך את הקהל (עוקבים) הרב ביותר שכעת שואף לאמץ את השפה, ההתנהגות, הלבוש והמטרות של אותם מנהיגי רשתות. האג׳נדות שעומדות מאחורי משפעני הרשת, הן הערכים של מחר.

על כן אין ספק שאם ברצוננו לרתום את הצעירים להביע עניין בפוליטיקה, עלינו לדבר בשפתם - דרך הרשתות החברתיות. ואז נצטרך לשאול איך נוכל להשתמש ברשתות החברתיות בשביל לייצר חברה סובלנית וליבראלית יותר?

הדר להב היא סוציו-קרימינולוגית, מרצה וחוקרת בתחום של פגיעות ברשתות, ודוקטורנטית בפקולטה לקרימינולוגיה באוניברסיטת בר-אילן.

# data[].attributes.attachment_link.title
רשתות חברתיות כמעצבות תרבות מקוטבת: מבט גלובלי וישראלי

# data[].attributes.attachment_link.description
מאמר הבוחן את הפסיכולוגיה של רשתות חברתיות ואת השפעתן על קיטוב השיח, על בני נוער ועל ההליך הדמוקרטי תוך הישענות על מגוון רב של נתונים וניתוחים.

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
על פי נתוני הארגון, בשנה שעברה ישראל היתה יקרה ב-38% בממוצע משאר מדינות ה-OECD, ועקפה אפילו את שוויץ שנמצאת במקום השני. עם זאת, בסקירה חודשית עדכנית יותר, ישראל ירדה למקום הרביעי אחרי אירלנד, איסלנד ושוויץ. ייתכן שהסיבה לכך היא פיחות השקל

# data[].attributes.attachment_link.title
הרגשתם את זה בכיס: ישראל - בצמרת יוקר המחיה בגוש מדינות ה-OECD | כלכליסט

# data[].attributes.attachment_link.description
על פי נתוני הארגון, בשנה שעברה ישראל היתה יקרה ב-38% בממוצע משאר מדינות ה-OECD, ועקפה אפילו את שוויץ שנמצאת במקום השני. עם זאת, בסקירה חודשית עדכנית יותר, ישראל ירדה למקום הרביעי אחרי אירלנד, איסלנד ושוויץ. ייתכן שהסיבה לכך היא פיחות השקל

# data[].attributes.attachment_link.title
המגפה המגדרית: הוחמרה אפליית נשים במקומות עבודה

# data[].attributes.attachment_link.description
דו”ח נציבות שוויון הזדמנויות בעבודה ל-2020 מגלה כי חל זינוק של 40% בתלונות לעומת 2019. בעקבות הקורונה, התרחבו הפערים בין גברים לנשים, וגברה האפליה גם על רקע גיל וארץ מוצא

# data[].attributes.attachment_link.authors[].name
משרד הכלכלה והתעשייה

# data[].attributes.attachment_link.title
מגיע לך מדליה!! לקנות מוצרים תוצרת הארץ זו גאווה ישראלית

# data[].attributes.attachment_link.title
"עבודה קשה שלא מרוויחים בה": צעירים בורחים ממקצועות ההוראה | חדשות 13

# data[].attributes.attachment_link.description
בעוד שבמדינות אחרות מורים זוכים לתנאי העסקה טובים ומשרות הוראה נחשבות למבוקשות, בישראל המצב הפוך והמחסור במורים הולך ומחריף. בעקבות זאת צצות יוזמות להסללת כוח אדם למערכת החינוך, אך מומחים חוששים שמדובר בפתרונות נקודתיים בלבד. "אין מדינה שהזניחה את הביקוש להוראה כמו ישראל" | בריחת המורות - חלק שני

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
מדוח נציבת שוויון הזדמנויות בעבודה עולה כי מספר התלונות של נשים על פערי שכר מגדריים בשנת 2021 היה גבוה פי 3.5 בהשוואה לשנה שלפניה. הסיבה: כניסתו לתוקף של תיקון חוק שכר שווה שהעלה את המודעות לנושא

# data[].attributes.attachment_link.title
על רקע קידום חוק שכר שווה: עלייה בתלונות על אפליה מגדרית

# data[].attributes.attachment_link.description
מדוח נציבת שוויון הזדמנויות בעבודה עולה כי מספר התלונות של נשים על פערי שכר מגדריים בשנת 2021 היה גבוה פי 3.5 בהשוואה לשנה שלפניה. הסיבה: כניסתו לתוקף של תיקון חוק שכר שווה שהעלה את המודעות לנושא

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
על פי דוח העוני של ביטוח לאומי שהתפרסם היום (ה'), מספר האנשים החיים מתחת לקו העוני בישראל עומד על 1.95 מיליון איש, 21% מאוכלוסיית ישראל. קו העוני ל-2021 עומד על 2,849 שקל לנפש תקנית במשק בית, לעומת 2,772 שקל לנפש תקנית בשנת 2020.

● הארנונה תוקפא, התייקרות החשמל תמותן: התוכנית של נתניהו וסמוטריץ' יצאה לדרך
● ותודה לאינפלציה: מדרגות המס מתעדכנות, מה יקרה לנטו שלכם?
● מה צפוי במדד המחירים לצרכן הישראלי לחודש דצמבר?

קו העוני של ביטוח לאומי מחושב כ-50% מחציון ההכנסה לנפש תקנית. נפרק את ההגדרה למרכיביה: חציון ההכנסה הוא ההכנסה (למשק בית) שמחצית ממשקי הבית מרוויחים יותר ממנה ומחצית פחות ממנה. ב-2021, חציון ההכנסה נטו עמד על 12,134 שקל בחודש למשק בית. הנפשות התקניות במשק בית הן כמות בני האדם במשק הבית, תוך נרמול שמפצה על גודל המשפחה. זאת מכיוון שכל ילד נוסף שנולד עולה פחות מהילד הקודם - תוך שמירה על רמת חיים זהה.

ההכנסה נטו לנפש תקנית עמדה על 5,698 שקל בחודש. חצי מזה הוא 2,849 שקל, שהוא רף העוני לנפש תקנית. משמעות מספר זה היא שמשפחה של שני הורים ו-5 ילדים, שהם 4.75 נפשות תקניות, נחשבת עניה אם היא מכניסה (אחרי מסים וקצבאות) פחות מ-13,533 שקל בחודש, בעוד שזוג ללא ילדים (שתי נפשות תקניות) ייחשבו עניים עם הכנסה של פחות מ-5,698 שקל בחודש.

שיעור העוני עלה בכחצי אחוז ביחס לשנה שעברה. עלייה זו יוצאת דופן על רקע ירידה כמעט עקבית בעשור האחרון, וספציפית בין 2017 ל-2020 שיעור העוני ירד ב-1.4%. עם זאת, העלייה מגיעה לאחר ירידה ניכרת ב-2020. ירידה המוסברת בעיקר בעזרת הצניחה בשיעור העוני אצל קשישים, מ-19.8% ב-2019 ל-16.4% ב-2020, שנגרמה ככל הנראה משום שבתקופת הקורונה רבים מהקשישים קיבלו סיוע ממשלתי. בסך-הכול, שיעור העוני ירד בין 2019 ל-2021 ב-0.4%.

16.5% מהשכירים ו-15.2% מהעצמאיים חיים מתחת לקו העוני

ברמה הגיאוגרפית, העוני בישראל מתחלק בצורה בלתי-שוויונית: בעוד בהרצליה יש 9.5% אנשים מתחת לקו העוני ובתל אביב 12% - בירוחם 23.6% מהתושבים חיים מתחת לקו העוני, ובירושלים 42% מהתושבים מתחת לקו. גם בני ברק היא עיר עניה למדי, עם 38%, ולפי הדוח ברהט כמעט חצי מהאנשים (45.5%) חיים מתחת לקו העוני. באר שבע נמצאת מתחת לממוצע הארצי, עם 18.1% המתושבים מתחת לקו העוני.

גם בפילוחים נוספים, העוני הטרוגני מאוד: בעוד הממוצע הארצי עומד כאמור על 21%, בחברה הערבית הוא מגיע ל-38.8%, ובחברה החרדית - 39.7%. השתתפות בשוק העבודה משפיעה אף היא: בעוד 73.1% מהלא-עובדים בגילאי העבודה נמצאים מתחת לקו העוני של דוח הביטוח הלאומי, רק 16.5% מהשכירים ו-15.2% מהעצמאיים נמצאים מתחתיו. קשישים נמצאים מתחת לממוצע הכללי, עם שיעור עוני של 16.8%.

הדוח מתבסס על "נתוני אמת" של הביטוח הלאומי

דוח העוני מתבסס החל מ-2019 על נתונים מינהליים שברשות ביטוח לאומי. זאת בניגוד לעבר, בו הדוח הסתמך על סקר הוצאות משק הבית של הלמ"ס, השינוי קרה מכיוון שבלמ"ס לא העבירו את הנתונים בזמן. לנתונים מינהליים מספר יתרונות, ובראשם שמדובר בהכנסות של כלל הישראלים, ולא מדגם. בנוסף, מדובר ב"נתוני אמת" ולא בנתונים המדווחים על ידי המשיבים לסקר.

מנגד, בנתונים המינהליים של הביטוח הלאומי אין הכנסות שאינן מעבודה או מפנסיה, כמו הכנסות מהון (כמו שכר דירה או דיבידנדים) והכנסות מקצבאות שאינן ניתנות על ידי הביטוח הלאומי. ביטוח לאומי מבצע אומדן של נתונים אלו, אך הם אינם נתוני אמת כמו ההכנסה ה"פשוטה". בנוסף, ביטוח לאומי אינו יכול לספור הכנסה מעבודה בלתי-מדווחת.

שיעור העוני בישראל נחשב גבוה ביחס לעולם, ובעוד ששיעור העוני בישראל במתודולוגיה של ה-OECD (שמחשבים אחרת נפשות תקניות) עומדת על 19.8%, ממוצע ה-OECD עומד על 12.1% בלבד. ישראל נמצאת במקום השני ב-OECD בשיעור העוני, כאשר רק בקוסטה ריקה שיעור עוני גבוה יותר. גם מקסיקו, שידועה בשיעורי העוני הגבוהים-יחסית שלה, נמצאת מתחת לישראל.

בעוד שאיסוף הנתונים לדוח העוני על ידי ביטוח לאומי הוא מינהלי (מה משלמים בפועל), ברוב המערב מקובל לדווח על פי סקרי הוצאות. עם זאת, על פי ביטוח לאומי התמונה שמתקבלת דומה מאוד גם עבור סקרי ההוצאות של ישראל.

הוספה לנושאים שמעניינים אותי

רוצה להתעדכן בנושאים הקשורים לכתבה?

לחיצה על הנושא תוסיף אותו לרשימת "הנושאים שמעניינים אותי", שםניתן לקרוא ולנהל את ההתראות כשמתפרסמת כתבה בנושא.

לצפייה בכתבות וניהול הנושאים, יש ללחוץ על כפתור בסרגל העליון

הבנתי, תודה!

לתשומת לבכם: מערכת גלובס חותרת לשיח מגוון, ענייני ומכבד בהתאם ל קוד האתי המופיע בדו"ח האמון לפיו אנו פועלים. ביטויי אלימות, גזענות, הסתה או כל שיח בלתי הולם אחר מסוננים בצורה אוטומטית ולא יפורסמו באתר.

# data[].attributes.attachment_link.title
דוח העוני: יותר מחמישית מאזרחי המדינה נמצאים מתחת לקו העוני

# data[].attributes.attachment_link.description
עפ"י דוח העוני המתבסס על נתוני הביטוח הלאומי, כ-1.95 מיליון איש חיים מתחת לקו העוני ● מדובר בעלייה של כחצי אחוז ביחס לשנה שעברה, בניגוד לירידה כמעט עקבית בעשור האחרון

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
"המלה 'הישגים' היתה צריכה להימחק מהמילון של מערכת החינוך", קובע חוקר החינוך ד"ר אברהם פרנק, "מערכת החינוך שלנו ממשיכה באובססיביות בהישגים, במדידות, בבחינות. מה זה הישגים? מדוע זה נחוץ? המערכת עוסקת במדידות, אבל לא שואלת שום שאלה מהותית".

ערב פתיחת שנת הלימודים, פרנק - שניהל בית ספר במשך 16 שנה, ומאחוריו עשרות שנים במערכת החינוך - מודאג, והוא לא היחיד: בזמן שבישראל עוד מתגאים בהישגי התלמידים באנגלית ובמתמטיקה, השיח העולמי עוסק יותר ויותר באתגרים האמיתיים שצפויים לתלמידים במאה ה-21: שוק עבודה משתנה, אקלים מתחמם וטכנולוגיה שתשפיע על חיינו בדרכים בלתי צפויות.

תלמידות בבית ספר מוזות לאומנויות ביפו עובדות עם מחשבים, ביוני. עולם הולך ומשתנה צילום: מגד גוזני

בשנים האחרונות ניסה הצוות "2030" של ארגון המדינות המפותחות (OECD) לפצח את האתגרים שיעמדו בפני בתי הספר בעשור הקרוב. במסמך שפרסמו אשתקד הם אינם עוסקים ברמת הכתיבה של תלמידי העתיד, וגם לא ביכולותיהם בתחום המחשבים והמדע. מה שמדאיג אותם מאוד, לעומת זאת, הוא העולם המשתנה לנגד עינינו והעתיד הקודר שמסתמן. "שינוי האקלים ודלדול המשאבים הטבעיים דורשים פעולה והסתגלות דחופה", כתבו מחברי המסמך (תרגום: לירון רובינס, היוזמה למחקר יישומי בחינוך).

"מערכת חינוך מוצלחת היתה לוקחת את הנושא הזה בשתי ידיים ומתחילה לעסוק בו באופן אינטנסיבי", אומר פרנק. "אם יש מישהו שיוכל להציל את הכדור שלנו משינויי האקלים, אלה לא הפוליטיקאים, אלא התלמידים. אבל זה לא מעניין את משרד החינוך". הדו"ח מציין סיכונים נוספים לשלומם של ילדי העתיד, בהם הצמיחה המהירה באוכלוסיית העולם ותהליכי עיור והגירה שמערערים את המסגרות החברתיות המוכרות. "בחלקים נרחבים של העולם, אי־השוויון ברמת המחיה ובהזדמנויות החיים מתרחב, בעוד העימותים, אי־היציבות והאדישות שוחקים את האמון בממשל", נכתב במסמך, "בו בזמן, איומי המלחמה והטרור הולכים ומתגברים".

החוקרים מוטרדים גם מהטכנולוגיה שתשנה את כל מה שידענו על עולם העבודה, ומסוגיות כמו ביטחון מידע והגנה על הפרטיות, שבקרוב מאוד איש לא יוכל לחמוק מעיסוק בהן. "הילדים שנכנסים למערכת החינוך ב-2018 יהיו מבוגרים צעירים ב-2030", כתבו, "בתי הספר צריכים להכין אותם למשרות שעדיין לא נוצרו, לטכנולוגיות שעוד לא הומצאו ולפתרון בעיות שאיש עוד לא חזה".

אסנת הבר־קוטון, מנכ"לית רשת בתי הספר "אנקורי", מסכימה עם ההנחה הזאת: "הילדים שלנו גדלים במציאות אחרת מזו שגדלנו בה", היא אומרת, "בעולם שבו גדלתי אפשר היה לומר, אם תעשי תואר ראשון תהיה לך עבודה. ההורים שלי ידעו, פחות או יותר, איך ייראה העולם שאליו אגדל. אבל אני כבר לא יודעת איך ייראה העולם של הילדים שלי כשיגדלו. כשאנחנו שולחים את הילדים שלנו לבית הספר, שבו נלמדות מיומנויות לא רלוונטיות שמנוגדות לגמרי למה שהם רואים בחוץ, חוויית התסכול שלהם בלתי נסבלת".

הפתרון, לפי צוות "2030", אינו טמון בהאבסת התלמידים בחומר לימודי. הבר־קוטון שותפה גם לעמדה זו: "אנחנו בהצפה של ידע. פעם ידע היה דבר קשה להשגה, והיה צורך בתיווך של מורה. היום המורה צריך להגדיר מחדש את התפקיד שלו - ממי שמעביר ידע לאדם שיודע לחקור ולחפש מידע. הבעיה היא שגם מי שסיים תואר ראשון באוניברסיטה לא יודע לעשות את זה, כי גם האוניברסיטאות עדיין בנויות לפי המודל הישן".

בינתיים, בישראל, פרנק סבור כי "המורים ממשיכים להעביר ידע כמו פעם". לדבריו, "במערכת משתמשים במונח 'לומד עצמאי', אבל אין כלים פרקטיים ליישם אותו בשטח". קושי נוסף הוא המורים, שמתקשים להסתגל לשינויים הנדרשים, ופרנק קושר זאת גם לגופים המאגדים אותם: "ארגוני המורים לא עסוקים בשאלות המהותיות אלא בתנאים ובשכר המורים. זאת שגיאה".

מאמינים בתמנונים

לפי OECD יש לפתח אצל התלמידים מיומנויות רגשיות וחברתיות שיעזרו להם להתמודד עם כל השינויים האלה, ובמלים אחרות: אין טעם להשקיע בידע שיתיישן עד שיגיעו לשוק העבודה. מוטב להשקיע במיומנויות אישיות ובין־אישיות שיאפשרו להם להבין איך להתמודד עם הג'ונגל של העתיד. "צריך ללמד את הילדים להתמודד עם כישלון, כי כך עובד העולם", אומרת הבר־קוטון. "בואו נלמד ילדים בלי לתת להם קביים בכל פעם שהם הולכים. זה אחד מתפקידי המורים: לתת לילדים להיות מתוסכלים ולעזור להם לצמוח".

תלמידים באשדוד נבחנים בבגרות במתמטיקה, במאי. ב-OECD מדגישים את ההשקעה במיומנויות אישיות ובין־אישיות צילום: אילן אסייג

המומחים אינם סבורים שיש לזנוח את החשיפה למידע בתחומים שונים, אך מאמינים שהגישה לקליטתו צריכה להשתנות: לא עוד עשרות מקצועות הנלמדים בנפרד, באופן מנותק מהחיים. ההמלצה העדכנית ביותר דורשת ממערכות החינוך להתמקד במספר מצומצם של מקצועות המאגדים יחד כמה תחומי דעת שונים, ולוודא שהחומר הלימודי מעודכן, מדויק, עקבי ובעיקר רלוונטי לעולם האמיתי.

השורה האחרונה בדו"ח כאילו נכתבה במיוחד למשרד החינוך בישראל: "המושג 'תוכנית לימודים' יצטרך להתפתח ולעבור מ'סטטי וקבוע מראש' ל'סתגלני ודינמי'". במציאות הישראלית, שבה משרד החינוך הריכוזי מצר את צעדי המורים, ההמלצה הזאת נראית כמו חלום רחוק.

סוגיית העצמאות של המורים רגישה וכואבת: כמעט כל צעד שלהם כרוך בטפסים רבים המעמיסים על עבודתם - וגם מסיבה זו הכריז ארגון המורים על סכסוך עבודה בשבוע שעבר. "יש מורים מופלאים בשטח, צריך לתת להם לעבוד", אומרת הבר־קוטון. "משרד החינוך חייב לסמוך על המורים, על המנהלים, על הרשויות המקומיות. בלי מבחן בכל רגע. צריך לתת למורים את האפשרות לפתח דרכים חדשות ללימוד באופן שמעורר בהם תשוקה".

בעולם כבר מבינים שהמאה ה-21 מציבה אתגרים מסוג חדש למערכת החינוך: סקירה משווה מגלה שבמדינות מסוימות כבר החלו ליישם את העקרונות החשובים. בסקוטלנד, למשל, תוכנית הלימודים מורכבת משלושה מקצועות ליבה: בריאות ורווחה, אוריינות שפה ואוריינות חשבון. כך אפשר לקיים אינטגרציה בין נושאים שונים ולהעמיק בהם. בסינגפור לומדים מקצועות כמו חשבונאות פיננסית וצרכנות. בקולומביה הבריטית לימודי מדעי החברה מוכוונים לעיצוב "אזרחים מודעים ואקטיביים". בניו זילנד מדגישים את האוטונומיה הניתנת לכל בית ספר ומורה, ותוכנית הלימודים שם כוללת עקרונות מנחים בלבד.

גם בישראל יש בתי ספר שכבר החלו לעצב מערכות לפי ההמלצות האלה. בבית הספר הוותיק "בויאר" בירושלים גיבשו בתשע"ט מודל, שהם מכנים "תמנון למידה": מקצועות הלימוד אוחדו לאשכולות שונים (מקצועות מדעיים, מקצועות הומניים) ונלמדים כגוף אחד בעל כמה זרועות. החיבור הזה מאפשר גמישות רבה יותר בחלוקת השעות ובחלוקת הכיתה לקבוצות קטנות וגדולות, לפי הצורך.

ויש לכך ערך נוסף: השינוי אילץ את המורים לגבש תוכנית לימודים חדשה בשיתוף פעולה בין אנשי הצוות. "זה החזיר למורים את הברק בעיניים", אמר ל"הארץ" איתן מורן, מנכ"ל האגודה לקידום החינוך המפעילה את בית הספר. "זה שבר את הדיכוטומיה המקובלת בין מורים לתלמידים, כי פתאום גם המורים צריכים ללמוד זה מזה כדי לגבש את תוכנית הלימודים".

סרטון המציג את תוצאות סקר המורים שערך ה-OECD ב-2018

בתי ספר נוספים מצטרפים בשנים האחרונות למגמת איחוד המקצועות וחידוש מערכת השעות. אך הבר־קוטון מזכירה כי החסם המשמעותי ביותר למהלכים מסוג זה - הבגרויות - מונע מהם להתפתח, כי ברגע האמת התלמידים נבחנים בכל מקצוע בנפרד. "כל עוד לא תשתנה התפיסה בנוגע לבגרויות, יהיה קשה מאוד לחולל שינויים אחרים", היא אומרת.

אבל אולי צפוי שינוי: ועדה שכונסה לבקשת משרד החינוך מטעם היוזמה למחקר יישומי בחינוך (גוף הפועל במסגרת האקדמיה הלאומית למדעים) גיבשה עקרונות מנחים לתוכניות הלימודים העתידיות. "בכל פעם עושים עדכון ותיקון לפי רוח הזמן, כמו חליפה ישנה שמתקנים שוב ושוב במקום לתפור חליפה חדשה לגמרי", אמרה ל"הארץ" פרופ' ענת זוהר, יו"ר הוועדה.

מסקנות הוועדה יוצגו בקרוב, לאחר שחבריה בחנו את תוכניות הלימודים מהיסוד: היא ממליצה ללמד את החומר באופן רב־תחומי, במקום החלוקה המסורתית למקצועות לימוד נפרדים; להקדיש משאבים למיומנויות הרגשיות והחברתיות של התלמידים; לארגן מחדש את כל חומרי הלימוד, כך שיהיו מאוגדים סביב נושאי רוחב גדולים, ולהעניק עצמאות גדולה יותר לבתי הספר והמורים שיוכלו ליזום ולהתאים את הלמידה לקהלים שונים. גם בדו"ח הישראלי אפשר למצוא אזכור להתחממות הגלובלית ולנושאים סביבתיים כמו זיהום האוויר והבנייה המואצת.

המספרים קובעים

אם לשפוט לפי מספר הרפורמות שהתיימרו להכין את מערכת החינוך למאה ה-21, ישראל היא דווקא מעצמה בתחום: כבר משנות ה-90 של המאה הקודמת עוסקים במשרד החינוך בשינויים ובשיפורים שמטרתם הכנה לעתיד, אך הפער בין הכוונות לבין הביצוע בשטח היה עצום. מחקר מ-2016 שחתומים עליו זוהר, אדם ניר, עדי בן דוד ורונית בוגלר סוקר את הרפורמות הפדגוגיות השונות שקודמו במשרד החינוך, והן רבות: פרויקט "בגרות 2000" הושק ב-1994, וביקש להסיט את הדגש ממבחני בגרות אחידים ומלחיצים לשיטות הערכה חלופיות ומגוונות.

הפרויקט, שפעל כפיילוט, זכה להצלחה, אך לא הורחב מסיבות תקציביות. ועדה מ-1995 המליצה להטמיע את מיומנויות המאה ה-21 בבתי הספר, אך המלצותיה לא יושמו מעולם. רפורמת הלמידה המשמעותית שהוביל שי פירון ב-2013 ביקשה גם היא להעביר את הדגש ממבחנים סטנדרטיים לעבודות חקר של התלמידים. הרפורמה מורגשת עד היום במערכת החינוך, אך רבים מסכימים שהיא הוטמעה במערכת באופן שטחי. המסקנה עגומה: מערכת החינוך הישראלית ריכוזית מדי, וקשה להניע בה תהליכים גדולים.

שר החינוך רפי פרץ בטקס כניסתו לתפקיד ביוני, לצד קודמו נפתלי בנט. הפער בין כוונות המשרד ליישום בשטח עצום צילום: יוסי איפרגן / לע"מ

"כשעוסקים בפדגוגיה, השינוי קשה ומסובך", אומרת זוהר, שאף כיהנה בעבר כיו"ר המזכירות הפדגוגית במשרד החינוך, "המורים צריכים לעבור שינוי עמוק כדי ליישם את השינוי באופן מוצלח". בעיניה, הרפורמה של פירון היא דוגמה למדיניות תאורטית מוצלחת שהוטמעה באופן בעייתי: "אי אפשר ליצור רפורמה גנרית ולחשוב שהיא תצליח אצל כולם. השינוי חייב להתחבר לשטח, לתחומי הדעת של המורים. אבל במערכת החינוך שלנו אין סבלנות, תמיד רצים קדימה עם הכרזות. התוצאה היא שהשמות משתנים, הסיסמאות משתנות, אבל המערכת עצמה מתקדמת לאט".

עם זאת, יש אגפים במשרד החינוך שכבר החלו לדבר בשפת המאה ה-21: באגף המחקר והפיתוח של המשרד פרסמו לאחרונה חוברת בשם "פדגוגיה מוטת עתיד", העוסקת באתגרים העתידיים במערכת החינוך. בחוברת הצבעונית והעמוסה אפשר למצוא שלל המלצות לשינוי מערכת החינוך - מפרסונליזציה של הלמידה, דרך מתן אוטונומיה למורים ולמנהלים ועד למידה שיתופית. אבל מומחי החינוך ספקנים. "איזו השפעה יש לאגף?", שואל פרנק. "היא לא ניכרת בתהליכים החינוכיים ובהחלטות של משרד החינוך".

מה שעדיין ניכר, לעומת זאת, הוא השיטה שהמערכת כולה מבוססת עליה: ציונים ומבחנים. "מערכת החינוך, כפי שאנחנו מכירים אותה, רואה קודם כל את המנגנון", אומרת הבר־קוטון, "בסוף הכל מושתת על בתי ספר גדולים עם ממוצעים ומדידות. זאת חשיבה שאומרת 'מידה אחת לכולם', אבל בעולם המשתנה שלנו אין דבר כזה".

# data[].attributes.attachment_link.authors[].name
שירה קדרי־עובדיה

# data[].attributes.attachment_link.title
בעולם חושבים על אתגרי החינוך ב-2030, בישראל עוד לא עברו למאה ה-21

# data[].attributes.attachment_link.description
ב-OECD ניסו לפצח את אתגרי החינוך בעשור הקרוב והמליצו לפתח מיומנויות חברתיות בעולם משתנה על חשבון ידע וציונים. אבל בישראל רק מעטים נאבקים בשיטות המיושנות ובדיכוי המורים - וגם הם נכנעים לערך המקודש ביותר: הבגרויות

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
תַקצִיר

האם חשבתם אי פעם כמה מהמזון המיוצר בעולם נִצרך, בסופו של דבר? ובכן, כשליש מהמזון אינו נאכל, ונזרק. הדבר גורם לבזבוז אדיר של משאבים לייצור המזון (מים; אנרגיה; אדמה; דשנים; חומרי הדברה וכדומה), ולנזקים סביבתיים בעת השלכַתו (ייצור פסולת; פליטת מזהמים לאדמה, למים, לאוויר; פליטת גזי חממה). במחקר שנערך בישראל מצאנו כי פסולת מזון מהווה 45% מִסַּךְ הפסולת המיוצרת על ידי משקי בית, ו-54% ממנה היא פסולת שניתן להימנע מהשלכתהּ, כלומר מזון מבוזבז שנזרק. כשני שלישים מהפסולת הזו היא פירות וירקות. מתוך המזון שנזרק, כשליש אינו נצרך כְּלל (חפיסת שוקולד שאפילו לא נפתחה); כשליש-מזון שהוכן בעודף (אורז מבושל וכדומה), וכשליש-מזון שנצרך בחלקוֹ (לחמנייה שנגסו בה). העלות הכספית של כך מגיעה לכ-150 ש''ח בחודש למשק בית, הנזרקים לאשפה, פשוטו כמשמעו. הבנַת המניעים לבזבוז מזון תסייע בקידום מדיניות ציבורית שתצמצם את בזבוז המשאבים והעלויות, ותעודד התנהגות אישית מתאימה.

כמה מזון נזרק בעולם?

ארגון המזון והחקלאות של האומות המאוחדות-האו''ם (Food and Agriculture Organization, FAO) מעריך כי כשליש מכְּלל המזון המיוצר בעולם אוֹבד לאורך שרשרת האספקה של המזון. מהשדה החקלאי, דרך שלבי ייצור המזון ועיבודו, ועד לצלחת שלנו []. מִנֶּגֶד, בעולמנו ישנם אנשים רעבים שלוּ היינו מצילים לפחות חלק מהמזון שאובד או מבוזבז, יכולנו לספֵּק להם ביטחון תזונתי. לאור הפער הבלתי נתפס הזה הציב האו''ם, כחלק מ, יעד למיגוּר הָרָעָב על ידי צמצום בזבוז המזון במחצית עד שנת 2030 [].

לא חבל?

ל ול ישנן השלכות סביבתיות וכלכליות רחבות היקף ומשמעותיוֹת. כדי לייצר קילוגרם אחד של אורז, לדוגמה, נדרשים כמעט 3 מטרים רבועים של קרקע, 2,248 ליטר מים, ובכל שרשרת האספקה של האורז ייפלטו 4 ק''ג . לייצור של ק''ג בשר בָּקָר יידרשו כ-370 מטרים רבועים של קרקע, 1,451 ליטר מים, ולאורך שלבי גידול הבשר, שיווקו והשימוש בו ייפלטו 60 ק''ג גזי חממה [ https://ourworldindata.org/environmental-impacts-of-food].

כלומר, במסגרת התהליך מושקעות כמויות עצומות של כוח אדם ועלויות הכרוכות בגידול המזון. זאת לצד משאבי אנרגיה, מים, חומרי הדברה ודישון, שגם עבור ייצורם נדרשים מים, אנרגיה, חומרים כימיים ועוד. אם המזון אינו נצרך והופך לפסולת, הדבר מלמד כי לאורך שרשרת ייצור המזון אירעו 'תקלות' שונות שהובילו לבזבוז הזה. למשל, הובלה בלתי נאותה בקירור; אחסון תוצרת חקלאית בתנאים שגרמו להתפתחות ריקבון; בישול במסעדה בכמות העולה בהרבה על כמות הסועדים, או הגשַׁת מזון רב מדי לשולחן החג.

כדי שתוכלו לקבֵּל קנה מידה לגבי כמויות המזון המבוזבז בעולם, אציג נתון שהוא לא פחות ממדהים: אם בזבוז מזון היה מדינה, הוא היה המדינה השלישית בגודלה בעולם אחרי סין וארה''ב מבחינת פליטות גזי חממה. כלומר, אם היינו משווים את פליטות גזי החממה מכְּלל המזון שאבד או בוזבז בעולם, סך הפליטות היה השלישי בגודלו בעולם.

לֶקֶט ישראל' (ארגון ישראלי העוסק בהצלַת מזון ובהעברתו לכ-175,000 נזקקים מִדֵּי שבוע), בשיתוף המשרד להגנת הסביבה [], מפרסמים דו''חות שנתיים לגבי אובדן מזון והצלתו בארץ, לפי השלבים השונים בשרשרת ייצור המזון והפצתו. מהנתונים שהוצגו עולה תמונת מצב שלפיה בשנת 2020 אבדו בישראל כ-640,000 טוֹנוֹת תוצרת חקלאית; 85,000 טונות בתעשייה ויותר ממיליון טונות במשקי הבית. פְּרָט לאובדן האדיר של משאבי מזון, בהיבט הכלכלי מדובר בהפסדים כבירים המסתכמים במיליארדי שקלים מִדֵּי שנה.

מה נזרק לפח האשפה של משפחה בעיר חיפה?

במחקרה של ד''ר אפרת אלימלך, אשר אותו ביצעה באוניברסיטת חיפה, התבקשו כמעט 200 משפחות בחיפה שלא לרוקן את הזבל שלהן כל יום לפח האשפה, אלא לאסוף אותו בשקיות ולהניחוֹ ליד דלת הבית. צוות המחקר הגיע מִדֵּי בוקר, במשך שבוע שלם, כדי לאסוף את הפסולת. מהלך הניסוי, שנערך בחמישה מַחְזוֹרִים, אפרת והצוות אספו 2.5 טונות של אשפה. הם הפרידו את הפסולת ושָׁקְלוּ כל פריט ופריט שהושלך. אל דאגה, מאחר שהאשפה נאספה מִדֵּי יום, היא לא הספיקה להעלות ריח רע. הצוות בדק אך ורק את שאריות המזון שהושלכו. חומרים אחרים כמו בקבוקים, פחיות שימורים, קרטון וכדומה הורחקו מהדגימה. נמצא כי פסולת המזון מהווה 45% מִסַּךְ הפסולת המיוצרת על ידי משקי הבית (על בסיס משקלי).

את המזון שהושלך חילקנו בשקילה ל (למשל, קליפות תפוחי אדמה, קליפות ביצים או קִלְחֵי תירס, רְאו איור 1), ול. נמצא כי 54% מהפסולת שנדגמה היא פסולת נמנעת, כלומר, כזו שלא הייתה צריכה כְּלל להגיע לפח האשפה.

איור 1 - פסולת בלתי נמנעת. צילום: נעה הולנדר.

ממצאי המחקר

פסולת המזון שנאספה נחלקה, כמעט בחלקים שווים, לשליש פסולת שלא נצרכה כְּלל (למשל, בטטה שנרקבה במזווה, אך אם היו מבשלים ואוכלים אותה קודם לא הייתה הופכת לפסולת); שליש פסולת שנצרכה בחלקהּ (למשל, מגש פיצה שמתוכו אכלו רק משולש אחד, רְאו איור 2), ושליש שאריות של הכנַת יֶתֶר (אורז שבושל בעודף ואין מי שיאכל אותו). כדי ששאריות אורז לא תתפזרנה בין שאר מרכּיבי הפסולת, ביקשנו מהמשתתפים במחקר לאסוף אותן בנפרד בשקית קטנה.

איור 2 - מזון שנצרך בחלקוֹ. צילום: אפרת אלימלך.

ב איור 3 להלן תוכלו להתרשם מהחלוקה של שאריות המזון שנמצאו בשקיות האשפה של הנדגמים-שאריות שהן בבחינת פסולת נמנעת.

איור 3 - פסולת נמנעת שנזרקה לפח האשפה.

34% מהפסולת הנמנעת היא מזון שכלל לא נצרך (unconsumed food), 33% ממנה-מזון שנצרך בחלקו (partly consumed), ושאריות המזון (food leftovers) מהוות 32%. Unidentified food waste = בזבוז בלתי מזוהה של מזון.

כאמור, קרוב לשני שלישים מהפסולת הנמנעת הייתה מורכבת מפירות ומירקות. חלקם פירות או ירקות שהרקיבו במקרר או במזווה הביתיים ונזרקו (פסולת שלא נצרכה), חלקם נחתכו לסלט שאף אחד לא התכוון עוד לאכול (שאריות), או שננגסו ואז הושלכו לפח (מזון שנצרך בחלקו).

כאשר משתתפי המחקר נשאלו כמה מזון לדעתם הם זורקים, הערכותיהם עמדו על כ-13.7% מכלל המזון הנרכש. לעומת זאת, המדידה בפועַל הצביעה על בזבוז מזון בהיקף גדול יותר, של כ-16.3%.

נושא נוסף שעניין אותנו הוא להבין מדוע אנשים זורקים מזון, ומכאן גם כסף, לפח. מצאנו כי מִספר הנפשות בבית משפיע על היקף הבזבוז כך שכּכָל שמִספר הנפשות גבוה יותר-גדֵל גם היקף בזבוז המזון. מצד אחר מצאנו כי משפחה שטורחת ומפרידה את האשפה שלה (לְשֵׁם מִחזוּר), מוּדעת יותר לנושא. לכן, אנו מְשַׁערים כי משפחה כזו מעריכה את הבזבוז בבית, מבינה ומפנימה אותו, וכפועַל יוצא מבזבזת פחות.

המחקר העלה כי כאשר אנשים העידו על עצמם שאיכות הסביבה חשובה מאוד עבורם, וכי הם מוטרדים מהבעיות הסביבתיוֹת בעולם, תפיסתם לא התבטאה בבזבוז בהיקף נמוך יותר. כלומר, גם ציבור בעל מוּדעוּת גבוהה לאיכות הסביבה ואכפתיוּת רבה לנושא, לא תמיד מבין את החשיבוּת של צמצום בזבוז המזון ואת הַקֶּשֶׁר של כך להיבט הסביבתי. לפיכך ציבור זה לא בהכרח פּוֹעֵל להפחתַת התופעה.

מה באפשרותנו לעשות בכל זאת?

מסתבר כי באמצעות כמה פעולות פשוטות, שאינן כרוכות במאמץ רב אלא במודעוּת ובתכנון מראש, ניתן להציל הרבה מאוד מזון. הנה כמה מהדברים שתוכלו לעשות ברמה הביתית, היומיומית, לצמצום היקף בזבוז המזון:

הַגיעוּ למרכּוֹל עם רשימת קניות מסודרת-לאחר שבדקתם במקרר ובמזווה הביתיים מה חסר באמת.

השתדלו לא להתפתוֹת למִבצעים בַּמקום שבו אתם עורכים את קניותיכם-כך למשל, אם אתם עומדים לצאת לחופשה ולא תהיו בבית, הימנעו מלרכוש 2 ק''ג גבינה לבנה רק כיוון שהם מוצעים במבצע.

אם בעת בחירת ירקות ופירות בשוק או במרכול אתם נתקלים בפריטים פגומים לכאורה-זִכרו שתמיד ניתן לעשות בהם שימוש. למשל, גזר שהוא עקום מעט אפשר לחתוך ולשלבוֹ במרק; בתפוח עץ לא מושלם תוכלו להשתמש לאפיית עוגת תפוחים.

אַחסנו את המזון בתנאים נאותים-אם פריט מסוים מצריך קירור, או לחלופין אחסון בְּמקום יבש ומוצל, יש להקפיד על כך.

השתדלו לארגן את המוצרים שרכשתם לפי סדר קדימוּת בתאריכים-כך שהמוצר הטרי יותר או זה שתאריך התפוגה המוטבע עליו מאוחר יותר, יונח מאחורי המוצר הַיָּשָׁן ושיש להשתמש בו קודם. זאת כשֵׁם שנעשה ברשתות השיווק. כך תִּמָּנעו מ'פספוס' מוצרים שרכשתם וגיליתם בהמשך שפג תוקפם.

שימו בצלחת רק את הכמות שאתם חושבים שתוכלו לסיים-כדי שלא תיאלצו לזרוק אוכל שלא נגעתם בו כיוון ששׂבעתם. אם סיימתם את המנה ואתם עדיין רעבים, תמיד אפשר לקחת תוספת. בניגוד לצלחת האישית, את המזון שבכלי ההגשה ניתן לשמור למחר, או להקפיא ולצרוך במועד אחר.

הָריחוּ וּבִדקוּ כל מוצר לפני השלכתו-כך למשל, אם על חבילת פסטה יבֵשה מופיע תאריך תפוגה מסוים, העובדה שהתאריך הגיע אין משמעהּ שצריך להשליכהּ. את הפסטה לדוגמה ניתן לבשל, להכין רוטב מעגבניות שמעט התייבשו במקרר, להגישׁ עם הפסטה המוכנה ולאכול בהנאה רבה.

סיכום

אני משוכנעת שאם תְּשתפו את הוריכם במאמר הזה, ובהמלצות המופיעות בסיומו, גם הם יתחילו לתת את הדעת על תופעת בזבוז המזון. הדבר יגרום להם לחשוֹב על משאבי העולם המִּתכַּלים בעת השלכַת מזון לאשפה, כמו גם על הכסף שהם זורקים לפח באותו מעמד. אם נצליח לשנות אפילו רק מעט מֵהרגלינוּ בכל הקשור לפסולת המזון שלנו, נוכל לתרום למאמץ צמצום בזבוז המזון, ולשפר את העולם.

תודות

המחקר מומן ע"י המדען הראשי של משרד החקלאות ופיתוח הכפר במסגרת מענק מחקר מספר 20-14-003.

מילון מונחים

יעדי פיתוח בר-קיימא (Sustainable Development Goals, SDGs): ↑ בשנת 2015 נקבעו באו''ם 17 יעדים לקידום סדר יום עולמי לפיתוח בר-קיימא עד שנת 2030. היעדים מתייחסים להיבטים חברתיים, סביבתיים וכלכליים, וכל מדינה מדווחת לאו''ם על התקדמותה ביישׂומם. לחצו כאן לקריאה נוספת על כך.

אובדן מזון (Food Loss): ↑ הירידה בכמות המזון שמיוצר בשדה החקלאי, משונע ומעובד במפעל, ובאיכותו, המתרחשת על ידי ספּקֵי המזון (מכונה גם: 'אובדן מזון בתהליך הייצור'). זאת עקב סיבות שונות כמו הובלה בלתי נאותה בקירור, אשר בשֶׁלָּהֶן המזון יהפוך לפסולת.

בזבוז מזון (Food Waste): ↑ הירידה בכמות המזון ובאיכותו המתרחשת על ידי מְשווקים; מסעדות; מוסדות שבהם יש הַסְעָדָה כמו חדר אוכל בקיבוץ, מחנה צבאי או בית כלא. יש המכנים שלב זה 'אובדן מזון בצריכה'.

גזי חממה (Greenhouse Gas): ↑ גזים המצויים באטמוספרה, בעל יכולת גבוהה לבליעַת קרינת חום, או לפליטתהּ, דוגמת פחמן דו-חמצני, מתאן וגזים נוספים. פעילות אנושית גורמת לעלייה מסוכנת בריכוז גזי החממה, המובילה להתחממות כדור הארץ ולשינויי אקלים. בהטמנַת פסולת אורגנית נפלט מֵתָאן-גז חממה חמוּר פי 84 בהשוואה לפחמן דו-חמצני.

פסולת בלתי נמנעת (Unavoidable Waste): ↑ פסולת שאין ברירה אלא להשליכהּ לפח האשפה בְּשֶׁל חוסר אפשרות לנצלהּ. למשל, קליפות ביצים וליבּוֹת תפוחים. לעיתים, פסולת בלתי נמנעת עבור משפחה אחת, היא חומר להכנַת מַטעמים מבחינת משפחה אחרת (סוכריות מקליפות תפוז לדוגמה).

פסולת נמנעת (Avoidable Waste): ↑ פסולת שלא הייתה צריכה להגיע לפח האשפה. סוג זה של פסולת כולל פסולת שכְּלל לא נצרכה, נצרכה בחלקהּ, או שנותרו שאריות שאין להן דורש.

הצהרת ניגוד אינטרסים

המחברים מצהירים כל המחקר נערך בהעדר כי קשר מסחרי או פיננסי שיכול להתפרש כניגוד אינטרסים פוטנציאלי.

הערת שוליים

1. ↑בישראל קיים תקן מחייב רשמי (1145) לסימון מזון ארוז. המונחים הנוהגים בתחום זה הם: א. 'עדיף להשתמש לפני'-מונח שמנחֶה את הצרכן לבדוק את המוצר (ריח, מראֶה, טַעַם), ומאפשר להשתמש במוצר גם לאחר שהתאריך הנקוב חלף. מונח זה מוטבע על גבי מַרבּית המוצרים הארוזים הנמכרים כיום. ב. 'לשימוש עד'-מונח זה מוטבע על גבי מוצרי חלב ובשר הרגישים לקלקול מיקרוביאלי, ומנחֶה את הצרכן לצרוך את המוצר עד התאריך הנקוב.

מאמר המקור

↑Elimelech, E., Ayalon, O., and Ert, E. 2018. What gets measured gets managed: A new method of measuring household food waste. Waste Manag. 76:68-81. doi: 10.1016/j.wasman.2018.03.031

מקורות

[1] ↑ Porat, R., Lichter, A., Terry, L. A., Harker, R., and Buzby, J. 2018. Postharvest losses of fruit and vegetables during retail and in consumers' homes: quantifications, causes, and means of prevention. Postharv. Biol. Technol. 139:135-49. doi: 10.1016/j.postharvbio.2017.11.019

[2] ↑ Gil, J. D. B., Reidsma, P., Giller, K., Todman, L., Whitmore, A., and van Ittersum, M. 2019. Sustainable development goal 2: improved targets and indicators for agriculture and food security. Ambio 48:685-98. doi: 10.1007/s13280-018-1101-4

[3] ↑ Shepon, A., Eshel, G., Noor, E., and Milo, R. 2018. The opportunity cost of animal-based diets exceeds all food losses. Proc. Natl. Acad. Sci. U. S. A. 115:3804-9. doi: 10.1073/pnas.1713820115

# data[].attributes.attachment_link.title
צמצום בזבוז מזון-להפחתַת הוצאות וזיהום, ולשמירה על משאבי כדור הארץ

# data[].attributes.attachment_link.description
האם חשבתם אי פעם כמה מהמזון המיוצר בעולם נִצרך, בסופו של דבר? ובכן, כשליש מהמזון אינו נאכל, ונזרק. הדבר גורם לבזבוז אדיר של משאבים לייצור המזון (מים; אנרגיה; אדמה; דשנים; חומרי הדברה וכדומה), ולנזקים סביבתיים בעת השלכַתו (ייצור פסולת; פליטת מזהמים לאדמה, למים, לאוויר; פליטת גזי חממה).

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
גולדה מאיר הכריזה על מימון הרכבת הקלה בשנות ה-70, אך זו החלה לפעול לראשונה רק היום ב-05:40. בנסיעה לטקס חנוכת הקו האדום, רה"מ כבר אישר רכישת 15 רכבות נוספות. ארגוני המחאה מתכננים לחסום את המסילה: "מכשיר לכפייה דתית". ומה הסיכוי שהנהגים באמת ישנו את הרגלי הנסיעה?

# data[].attributes.attachment_link.title
באיחור אופנתי של 50 שנה, הרכבת הקלה יצאה לדרך | כל מה שצריך לדעת

# data[].attributes.attachment_link.description
גולדה מאיר הכריזה על מימון הרכבת הקלה בשנות ה-70, אך זו החלה לפעול לראשונה רק היום ב-05:40. בנסיעה לטקס חנוכת הקו האדום, רה"מ כבר אישר רכישת 15 רכבות נוספות. ארגוני המחאה מתכננים לחסום את המסילה: "מכשיר לכפייה דתית". ומה הסיכוי שהנהגים באמת ישנו את הרגלי הנסיעה?

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
התקופה האחרונה הביאה עמה אתגרים לא פשוטים כמו עלייה במחירי השכירות, הריבית ועוד. אבל, זוגות להט"בים נאלצים להתמודד עם עוד קשיים כשלא מעט בעלי דירות מסרבים להשכיר דירות לזוגות על רקע העדפתם המינית בלבד. כך פועל בית המשפט במקרים אלה

עו"ד שירי לינד ועו"ד ספיר ביאליסטוק | duns 100

צילום: shutterstock

התקופה האחרונה בעולם בכלל ובמדינת ישראל בפרט, הביאה עימה אתגרים וקשיים רבים אשר אילצו את הציבור הישראלי להתמודד עם מצב חדש, בין היתר עליה במחירי הדיור, מחירי הארנונה שהרקיעו שחקים, מחירי החשמל שזינקו, ריביות ועוד. אם לא די בקשיים שהביאה עמה התקופה האחרונה, ניתן להיווכח כי זוגות להט"בים נאלצים, גם בשנת 2023, להתמודד עם קשיים נוספים מצד ציבור משכירי הדירות אשר מסרב פעם אחר פעם להשכיר דירות לזוגות אלו על רקע העדפתם המינית בלבד.

ערך השווין ומניעת אפליה אסורה בין פרטים שונים באוכלוסייה לרבות על רקע העדפתם המינית הינם מאבני היסוד במשטר דמוקרטי ובחברה הישראלית. ערכים אלה מצאו עיגון בחוק יסוד כגון כבוד האדם וחירותו וחוקים רבים אחרים וכמובן זכו להגנות בפסיקה ענפה וכן נסקרו רבות בספרות המקצועית. בהקשר זה, חשוב לציין כי רק לאחרונה עודכן החוק המסדיר פונדקאות כך שסוף סוף בשנת 2022 ניתנה לזוגות חד מיניים האפשרות לבצע הליך פונדקאות בישראל. נושא זה זכה להדים רבים מצד התומכים במאבק לשוויון מצד אחד ולמתנגדים לו מנגד.

אם כך עולה השאלה, איך גם בימים אלו להט"בים נתקלים פעם אחר פעם בקשיים מול משכירי דירות שאינם מעוניינים בהם כשוכרים?

אומנם זכותם לשווין של בני קהילת הלהט"ב זכתה להתייחסות והכרה כאמור לאורך השנים במגוון נושאים כגון שוויון בעבודה, שוויון בקבלת שירותים ועוד. למרבה הצער, ועל אף העובדה כי ישראל נחשבת למדינה מתקדמת בנושא לעומת שכנותיה במזרח התיכון, עדיין נותרו פערים משמעותיים בחקיקה לצורך הגנה על שוויון זכויותיהם של להט"בים ותחומים רבים הקשורים לחיי היום יום של בני קהילת הלהט"ב טרם זכו לשווין מלא ולהתייחסות חקיקתית, לדוגמה נושא נישואין וגירושין, הורות משותפת, אימוץ, אזרחות, ביטוח לאומי, אפליה בהשכרת מקרקעין ועוד ועל כן נדרשת פניה אל בתי המשפט במקרים רבים על מנת לעמוד על זכותם של הלהט"בים לשוויון.

עו"ד שותפה שירי לינד ועו"ד ספיר ביאליסטוק, משרד עו"ד פירון | צילום: יח"צ פירון

כך לאחרונה, נדונה תביעה במסגרתה נתבעה בעלת דירה שסירבה להשכיר את דירתה לזוג חד מיני מחמת העדפתם המינית. בית המשפט בחן האם התנהלותה של הנתבעת בדגש על פרישתה מהמשא ומתן מחמת אפליה מינית של התובעת, בשלב מקדמי מהווה סיבה פסולה ובלתי לגיטימית עד כדי כך שאינה עומדת בחובת תום הלב (לפי סעיף 12(א) לחוק החוזים) לפיה: "במשא ומתן לקראת כריתתו של חוזה חייב אדם לנהוג בדרך מקובלת ובתום לב". במקרה האמור עמדה זכות השוויון של הזוג אל מול זכות הקניין של בעלת הדירה לבחור להשכיר את דירתה למי שתחפוץ. לצורך הבחינה של עקרון תום הלב, נעזר בית המשפט במבחני עזר שבסופם החליט לדחות את תביעתה של התובעת. התביעה נדחתה בעיקר עקב השלב המוקדם אליו הגיע המשא ומתן בין הצדדים, בחינת הפעולות שנעשו במהלך המשא ומתן והשקעת הצדדים, אופי ההתקשרות וזכות הקניין של הנתבעת.

נראה כי במקרה האמור ועקב השלב הטרום חוזי בו היו הצדדים נדחקה זכות השוויון אל מול זכות הקניין. בית המשפט אינו ממהר להחיל את חובת תום הלב בשלב הטרום חוזי ומשכך יהיה קשה מאוד להוכיח אפליה בשלבים המקדמים לכריתת חוזה. חשוב להבהיר כי כאן באה הבעייתיות לידי ביטוי שכן, במרבית המקרים האפליה תתרחש בשלבים הראשוניים, בהם תיסגר הדלת בפניהם של הלהט"בים והמשא ומתן כלל לא יגיע לשלב השקעת המאמצים והמשאבים ובטח שלא יבשיל לכדי חוזה על פיו ניתן יהיה לבחון את עקרון תום הלב.

ברור לכל כי מצב זה מעורר קושי באופן יישום ערך השוויון, שמירה על האוטונומיה של האדם ועם חופש החוזים, מאחר וחברי קהילת הלהט"ב אינם זוכים לבחור באופן חופשי עם מי יתקשרו בחוזה כאשר הם נאלצים פעם אחר פעם להיתקל בסירובים מבעלי דירות עת הם מבקשים לשכור דירה למגורים.

לראות כל אחד מאתנו כשווה ערך אל רעהו ולאפשר לכל אחד לבחור באופן חופשי, את מקום מגוריו, העדפותיו המיניות והדרך בה ירצה לחיות את חייו, הינם חלק מאבני היסוד של מדינה דמוקרטית אשר מכבדת את הפרטים החיים בה באשר הם. על כן, אנו בדעה שחשוב כי בית המשפט יישם את עקרון תום הלב ביתר דגש ויאפשר לקדם ערכים אלה אשר אנחנו כחברה מעוניינים להגן עליהם.

מאת עו"ד שותפה שירי לינד ועו"ד ספיר ביאליסטוק, משרד עו"ד פירון

d&b - לדעת להחליט
מצאתם טעות לשון?

# data[].attributes.attachment_link.title
N12 - אפליה על רקע העדפה מינית בשנת 2023, האומנם?

# data[].attributes.attachment_link.description
התקופה האחרונה הביאה עמה אתגרים לא פשוטים כמו עלייה במחירי השכירות, הריבית ועוד. אבל, זוגות להט"בים נאלצים להתמודד עם עוד קשיים כשלא מעט בעלי דירות מסרבים להשכיר דירות לזוגות על רקע העדפתם המינית בלבד. כך פועל בית המשפט במקרים אלה

# data[].attributes.attachment_link.authors[].name
The Van Leer Jerusalem Institute - מכון ון ליר בירושלים

# data[].attributes.attachment_link.title
מדד המגדר - מה ניתן ללמוד ממנו על אי השוויון בין נשים וגברים בישראל?

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
בעקבות הפרות של היתר פליטה ושל חוק אוויר נקי, המשרד להגנת הסביבה הוציא צו מנהלי לנשר מפעלי מלט ישראליים, המורה על מניעה או צמצום של זיהום אוויר לפי סעיף 45 לחוק אוויר נקי. המפעל ממוקם באזור התעשייה ברמלה ומייצר מלט ומחזיק בהיתר פליטה.
ב-18 ביולי 2023 ערך המשרד להגנת הסביבה שימוע במשרדי מחוז מרכז למנהלי המפעל בגין הפרות שונות. הפרות אלו כוללות, בין היתר, פליטות בלתי מוקדיות וחריגות מערכי הפליטה הקבועים בהיתר עבור חלקיקים בארובות. כמו-כן, נמצא כי במספר אירועים החברה לא מסרה למשרד נתונים על אודות ליקויים, תקלות ופליטות חריגות, כמתחייב מכוח היתר הפליטה של המפעל.

בעקבות השימוע שערך המשרד למפעל נשר, הוחלט על הוצאת צו מנהלי על פי סעיף 45 מכוח אוויר נקי לצורך מניעה או צמצום של זיהום האוויר. במסגרת הצו, הורה המשרד להגנת הסביבה למפעל נשר להפסיק את כלל הפעולות הגורמות לזיהום אוויר מהמפעל ולפעול בכל האמצעים הדרושים למניעתו או לצמצמו של זיהום האוויר שעלול להיגרם. המשרד ימשיך לעקוב אחרי ביצוע דרישותיו.

בחודש אוגוסט 2022 הטיל המשרד להגנת הסביבה עיצום כספי בסך 6 מיליון שקל על חברת נשר - מפעלי מלט ישראליים מרמלה, בגין חריגות מערכי הפליטה וזיהום אוויר. המשרד להגנת הסביבה הטיל את העיצום הכספי לאחר שבדיגומי פתע שקיים בארובות המפעל נמצאו חריגות מהערך הקבוע של מזהם חלקיקים בהיתר הפליטה. נוסף על כך, במהלך שנת 2019 נתגלו בכמה מקרים חריגות מהערך הקבוע למזהמי כספית ותרכובותיה במערכות הניטור הרציף של המפעל המופעלות לדרישת המשרד.

מנהל מחוז מרכז של המשרד להגנת הסביבה, גדעון מזור: "המשרד להגנת הסביבה רואה בחומרה הפרה של היתרי פליטה ואי עמידה בהוראות חוק אוויר נקי, וימשיך לפעול בכלל האמצעים החוקיים על מנת למנוע את זיהום האוויר".

האקטיביסט גדי וילצ'רסקי, תושב מועצת גזר, ממובילי המאבק בזיהום האוויר של נשר: "בחודשים האחרונים תושבי גזר, רמלה, לוד ומודיעין מנהלים מאבק ציבורי נרחב שמטרתו לחייב את מפעל נשר לעמוד בהיתר הפליטה שניתן לו. המאבק כלל, בין השאר, הפגנות ועצומות, הפגנות מול ביתו של מנכ"ל נשר אלדד בן משה (שמונה בינתיים לתפקיד יו"ר המפעל), הגשת תלונה למשטרה הירוקה בגין ההפרות (לכאורה) של המפעל, פניה ללקוחות מרכזיים של נשר ואפילו פניה לחברות בינלאומיות בתחום המלט והבטון הרוכשות מלט מנשר. אנו קוראים למשרד להגנת הסביבה לפתוח בהליך פלילי נגד מנהלי המפעל".

מנשר נמסר: "החברה שפועלת כחוק, על פי הנחיות המשרד להגנ"ס ותוך עמידה ביעדים בינלאומיים מחמירים. החברה משקיעה משאבים אדירים מדי שנה בפיתוח ובהטמעת טכנולוגיות לשיפור מתקניה. לראיה, בעשור האחרון חלה ירידה משמעותית בפליטות מהמפעל, וזו נמשכת גם היום. אנו לומדים את האמור בצו ומגבשים בימים אלה תכנית למילוי ההרחבות שמבקש הצו להיתר הפליטה שניתן לחברה".
טעינו? נתקן! אם מצאתם טעות בכתבה, נשמח שתשתפו אותנו

# data[].attributes.attachment_link.title
מפעל המלט נשר יחוייב בצמצום או מניעה של זיהום אוויר | ישראל היום

# data[].attributes.attachment_link.description
בעקבות השימוע שערך המשרד למפעל נשר, הוחלט על הוצאת צו מנהלי על פי סעיף 45 מכוח אוויר נקי לצורך מניעה או צמצום של זיהום האוויר