# data[].attributes.attachment_link.authors[].name
Тамара Музыка

# data[].attributes.attachment_link.title
Сватання на Гончарівці (1958.)

# data[].attributes.attachment_link.description
Жизнерадостное и яркое зрелище по мотивам классики украинского театра - пьесы Квитки - Основьяненко, с лиричной музыкой мэтра украинской оперетты Кирилла Стеценко. Простая,но наделённая красотой и добрым сердцем, девушка Ульяна не хочет выходить замуж за богатого и глупого Стецька, да и любит она, вопреки здравому смыслу матери, крепостного Андрея.

# data[].attributes.headline
Які народні всилови відповідають подіям в оповіданні

# data[].attributes.subject
Які народні всилови відповідають подіям в оповіданні

# data[].attributes.body
Де щастя родиться там і заздрість плодиться
Добре танцювати тому, кому щастя на дудці грає
Дурень спить, а щастя в головах лежить
Де щастя упало, там і приятелів мало
Коли немає щастя зранку не буде й до останку
Кому щастя, тому й півень несеться
Не в кожної Насті однакове щастя
Щастя знає кого шукає

# data[].attributes.headline
Характеристика Павлуся

# data[].attributes.subject
Характеристика Павлуся

# data[].attributes.body
1. Яким став Павлусь унаслідок надмірної опіки матері?
2. Які епізоди підтверджують надзвичайну лінивість героя?
3. Чому Павлуся можна вважати егоїстом?
4. Доведіть, що у житті Павлуся існує лише дві потреби - спати та та їсти.
5. Чому хлопцеві жилося добре і після смерті батьків?
6. Чому наймит і наймичка так ретельно піклувалися про Лежня?
7. Як автор показує, що герой має величезне щастя?
8. Чи вважали односельці Павлуся щасливим?
9. Як письменник висловився стосовно щастя Павлуся?
10. Чи дійсно автор вважає свого героя щасливим?

# data[].attributes.headline
Характеристика Павлуся

# data[].attributes.subject
Характеристика Павлуся

# data[].attributes.body
Павлусь — головний герой оповідання О. Стороженка. Його образ доводить нам, що сите життя і неробство не робить людину по-справжньому щасливою. Щастя не може бути в житті людини, яка живе лише для себе і не зігріває своїм душевним теплом інших, яка безглуздо і безцільно проживає свій вік.
Павлусь, єдиний син у родині, ріс зманіженим, залюбленим матір’ю. Узимку й восени вона не випускала його з хати, шоб не замерз, навесні і влітку — шоб сонце не напекло голову. Бачачи, що син нічого не вміє робити, батько журився: «Що з ним станеться, як ми помремо?» Мати мала рацію, коли говорила: «Як Бог милосердний пошле йому шастя, то без нас житиме ше лучче, як теперечки». Після смерті батьків за Павлусем наглядали наймит і наймичка. І хоча він уже й парубком став, а все чекав, коли хтось за нього зробить. «Павлусь за весь день і пари з рота не пустить; хоч би часом чого і схотів, вже не попросить: якось йому і слово важко вимовити». І на вечорниці йому йти не хотілося, і скарб шукати відмовився, бо звик лише їсти та спати. За це прозвали його Лежнем. Навіть грушу зірвати не міг: «Бісові груші, — пробубнить, — які спілі, і над самісінькою головою висять, і ні одна ж то не впаде у рот». А потрусити дерево — важко. У селі Павлуся вважали щасливим: нічого не робить, а все має. «Сказано: як кому Бог дасть шастя, то не треба йому й рідної матері, не треба і скарбу шукати, сам скарб його знайде». І хоча люди заздрили Павлусеві, жити так, як він, не хотіли.

# data[].attributes.headline
Заповнити таблицю

# data[].attributes.subject
Заповнити таблицю

# data[].attributes.attachment_link.authors[].name
ВОСМКТ Великоандрусівської сільської ради

# data[].attributes.attachment_link.title
“ Засоби комічного у творі О

# data[].attributes.headline
Засоби гумористичного зображення

# data[].attributes.subject
Засоби гумористичного зображення

# data[].attributes.body
-       сполучення в реченнях слів, що означають різнорідні поняття;

-       неправильне розуміння міжмовних омонімів;

-       використання або розуміння метафоричних фразеологізмів у прямому значенні;

-       використання каламбурів – гри звуків або слів;

-       вживання пестливих слів з метою висміювання;

-       використання гіперболи;

-       іронія – вживання слів у протилежному  значенні;

-       парадокс- сполучення несумісних понять;

-       макаронічна мова – змішання й перекручення слів різних мов;

-       жартівливі народні прислів’я  та приказки;

-       дитяча етимологія – шепелявість, картавість;

-       змішання різних стилів літературної мови;

-       характеристичні прізвища;

-       пародія;

-       комічна ситуація, подія, монолог.

# data[].attributes.headline
Жанри гумористичних творів

# data[].attributes.subject
Жанри гумористичних творів

# data[].attributes.body
• Анекдот (від гр. апессіоіоз — неопублікований) — жанр фольклору — коротка жар-тівлива розповідь про якийсь цікавий життєвий випадок  з  несподіваним  і  дотепним закінченням.
• Байка — невеликий, здебільшого віршований повчально-гумористичний чи сатиричний твір з алегоричним змістом, в якому людське  життя відтворюється або в образах тварин, рослин і речей, або и дене до простих і умовних стосунків.
• Усмішка — різновид фейлетону та гуморески, введений в українську літературу Оста-пом Вишнею.
• Гумореска — невеликий віршований, прозовий чи драматичний и з комічним сюжетом, відмінний від сатиричного твору легкою, жартівливою тональністю.
• Співомовка — короткий віршований ліро-епічний твір, часто побудований на якомусь народному анекдоті, приказці або казковому мотиві.
• Фейлетон — художньо-публіцистичний жанр літератури, в основі якого лежать реальні факти, зображені в сатиричному або гумористичному плані.

# data[].attributes.headline
Що між ним спільного?

# data[].attributes.subject
Що між ним спільного?

# data[].attributes.headline
Літературний диктан

# data[].attributes.subject
Літературний диктан

# data[].attributes.attachment_link.authors[].name
ВОСМКТ Великоандрусівської сільської ради

# data[].attributes.attachment_link.title
Літературний диктант за твором О