# data[].attributes.body
Riigi sekkumine majandusse – mitte ainult maailmavaate küsimus

17.12.2014

Riigiabi on Euroopa Liidu aluslepingute järgi üldjuhul keelatud. Riigiabi ebaseaduslikkuse ja tagasinõudmise temaatikat on Eestis viimastel aastatel laialdaselt kajastatud, nii erialakirjanduses kui meedias. Küll aga tundub kohati, et sisustame riigiabi mõistet liiga kitsalt ettevõtlustoetuste taotlemise-saamise-tagasinõudmise kontekstis. Tegelikult võib riigiabiks pidada üldistatult igasugust avaliku sektori sekkumist majandusse ja turuprotsessidesse.

Riigiabi mõiste koosneb järgmistest elementidest, mis peavad kõik kumulatiivselt esinema:

1. abi saaja on ettevõtja ehk tegeleb majandustegevusega;

2. saadud vahendid on riiklikku päritolu;

3. abi saaja saab eelise;

4. meede on valikulikune;

5. eksisteerib vähemalt oht konkurentsi moonutamiseks; ja

6. eksisteerib mõju liikmesriikidevahelisele kaubandusele.

Kolme viimast tingimust võib pidada üsna ühemõttelisteks: valikulisuse kriteeriumi täidab juba see, kui abi andjal on kaalutlusõigus meedet rakendada. Konkurentsi moonutamise ohtu ja mõju liikmesriikidevahelisele kaubandusele eeldatakse üldjuhul isegi siis, kui abi saaja tegutseb ainult oma koduriigis – näiteks võib toetus muuta teiste liikmesriikide ettevõtjate turule sisenemise keerulisemaks, sest säilitab või suurendab kohaliku pakkumist, olenemata käibe suurusest. Erandiks on riigisisesed monopolid, mis ei tegutse teistes riikides ega kõrvaltegevusega.

Käesolev artikkel keskendub seega esimese kolme kriteeriumi sisustamisele viimase aja praktika kohaselt.

Majandustegevus: riigiabi saajaks võib olla ka riik ise

Mis puudutab abi saaja kui ettevõtja kriteeriumi, siis majandustegevus on riigiabiõiguse mõttes mistahes kaupade/teenuste pakkumine turul. Seejuures ei ole oluline, et avalik sektor soovib näiteks mingit teenust ise pakkuda – kui turuosalised sooviksid ja suudaksid turul seda ise teha, on ka vastav avaliku sektori asutus ettevõtja. Samuti ei oma mingit tähtsust abi saaja eksisteerimise õiguslik vorm ning kasumitaotlus – näiteks võib ka MTÜ-d pidada ettevõtjaks ning riigiabi saajaks. Oluline on siiski märkida, et üldreeglina seondub mõiste „ettevõtja“ konkreetse tegevusega – näiteks eelnimetatud avaliku sektori asutus on ettevõtja ainult selle tegevuse raames, milles ta majandustegevusega tegeleb. Majandustegevuseks ei peeta avaliku võimu teostamist pigem selle mõiste kitsamas tähenduses – näiteks sõjavägi, vanglate pidamine jms. Tasuline (era)haridus, kommertslikult (kasutustasust) ülalpeetav taristu jne kuuluvad samuti majandustegevuse mõiste alla.

Vahendid: kogu avaliku sektori vahendite kulutamine luubi all

Vahendite riiklik päritolu on samuti laiendatud tingimus – ka näiteks avaliku sektori kontrolli all olevad eraõiguslikud isikud ning samuti autonoomsed avaliku sektori osad (eelkõige, aga mitte ainult kohalikud omavalitsused) võivad olla riigiabi andjaks. Samuti ei ole iseenesest määrav vahendite päritolu – näiteks, kui ettevõtjale maksavad tasu hoopis kolmandad isikud (näiteks mingi teenuse kasutajad) riigi pandud kohustuse tõttu, võib tegu olla riigiabiga. Euroopa Liidu vahendid, mille jaotamise pädevus kuulub liikmesriigi rakendusüksusele, on samuti „riiklikku päritolu“.

Eelis: igasugune finantsseisundi paranemine

„Eelis“ on iga majanduslik kasu, mida ettevõtja poleks saanud riigi sekkumiseta. Siinjuures kasutatakse kohtupraktikast tulenevalt nn mõistliku turuinvestori testi – kui mõistlik turuinvestor ei oleks eelnevat äriplaani koostades, riske ja  võimalikku kasu hinnates samasuguselt tegutsenud, on abi saaja saanud eelise. Abi andja kui avaliku sektori esindaja sotsiaal-, regionaal- jms poliitilisi huve arvesse ei võeta. Turuinvestori testi tuleks kasutada sisuliselt igasuguse „maksumaksja raha“ liikumise korral – kapitalipaigutusel, laenu/garantii andmisel, teenuste tellimisel ja asjade ostmisel/müümisel jne.

Küsimus pole vaid poliitikas

Mida eeltoodust järeldada? Riigiabi esineb ka seal, kus esialgu arvata ei oska. Riigiabiks võib olla nii liiga kallilt pakutav avalik teenus, asjade ostmine avaliku sektori poolt üle turuhinna, leppetrahvist, kahjuhüvitisest- või maksunõudest loobumine, aga ka munitsipaalpoe tegevuskulude ja kahjumi katmine kohaliku omavalitsuse eelarvest või üüriturule sekkumine.

Riigi ja kohaliku võimu majandusse sekkumise piiramine ei ole üksnes majandusteooria või maailmavaate küsimus, vaid sellel on selge konkurentsiõiguslik taust. Allakirjutanul oleks siiralt hea meel, kui poliitiliste otsuste tegijad mõtleksid igakordselt läbi, miks ja kuidas riik või kohalik omavalitsus turul toimetab, kas see on üldse lubatud ja mida sellega saavutada loodetakse.

# data[].attributes.body
Omahind on toote või teenuse ettevalmistamise, tootmise ja müügiga seotud kulud rahasse arvestatuna.

# data[].attributes.body
hüvis, mis rahuldab mingit konkreetset vajadust sarnasel, analoogilisel moel. Võib kasutada mingi teise kauba asemel ( näiteks õunad ja pirnid) ühe kauba hinna tõus suurendab teise kauba nõudlust.

Näiteks kui coca cola hind tõuseb, asendatakse see teise karastusjoogiga

# data[].attributes.body
Nõudmine, mis on rahaga tagatud hind.

# data[].attributes.body
Turu tasakaal on olukord, kus nõutava ja pakutava kauba kogused on mingi hinna juures võrdsed.

# data[].attributes.body
Turunõudlus on kõigi tarbijate poolt summaarselt nõutav hüvitise kogus mingi hinnataseme korral.

# data[].attributes.body
Turuhind on nõudmise ja pakkumise kompromissina välja kujunenud hind.

# data[].attributes.body
Monopol (kreeka sõnadest monos 'üks' ja polein 'müüma') on majanduses püsiv turuseisund, kus mingit teenust või toodetpakub ainult üks müüja.

Monopoli puhul puudub konkurentspakutavale tootele või teenusele ja puuduvad asendustooted. See võimaldab müüjal küsida toote eest hinda, mis on ühiskonna seisukohalt liiga kõrge.

# data[].attributes.body
Turg- Turul on eesti keeles mitu tähendust. Kitsamas mõttes on turg konkreetne müügikoht. Üldisemas tähenduses on turg alati ja kõikjal, kus kohtuvad ostjad ja müüjad (nõudjad ja pakkujad) ning toimub hüviste vahetus.

Turg on majanduse toimimise korralus, mille abil turul osalejad suhtlevad ning kus kujunevad kaupade ja teenuste hinnad ning kogused.

# data[].attributes.body
n`õudmine <12 (ja 10): -mise>. Mul ei ole kellegi vastu v kellelegi mingeid nõudmisi mul ei ole kelleltki midagi nõuda. Nõudmine juristide järele, kauba järele. Nõudmiseni (saadetud) kiri.Nõudmiseni hoius nõudehoius

# data[].attributes.body
majandusharu, mis hõlmab kõiki kaupa tootjatelt tarbijatele vahendamisega tegelevaid ettevõtteid, sõltumata sellest, millega kaubeldakse.

# data[].attributes.body
Vabadus, ka priius, kõige üldisemas mõttes on takistuste, piirangute või sunni puudumine.

# data[].attributes.body
Hind on mingi kauba või teenuse väärtuse väljendus rahas.

# data[].attributes.body
Digitaalse ühtse turu võimalused ja tõkked

12. May 2017

Euroopa Komisjoni asepresident Andrus Ansip (paremal), teaduse ja innovatsioonivolinik Carlos Moedas ja konkurentsivolinik Margrethe Vestager mängivad „Pokémon Go’d“. Foto: Shutterstock

Digitaalse ühtse turu idee on lihtne: kaotada tõkked ja piirangud, mis endiselt digimaailmas valitsevad.Paljud uuenduslikud ideed pole seni veel tuult tiibadesse saanud.

Euroopa Liidu ühtne turg toob juba pikemat aega inimestele kasu füüsilises maailmas, kuid netiavarustes põrkuvad nii tarbijad kui ka tehnoloogiaettevõtted ja idufirmad igas riigis kehtivate erinevate õigusaktidega. Sedasorti piirangud on niivõrd suured, et paljud uuenduslikud ideed ei saa tuult tiibadesse ning euroliidus jääb sellest tulenevalt saamata igal aastal umbes 415 miljardit eurot. Toimiv digitaalne ühtne turg tähendaks igal aastal ka sadu tuhandeid uusi töökohti.

Euroopa Komisjoni asepresident Andrus Ansip on euroliidu turu digitaalselt ühendamisega tegelenud 2014. aasta novembrist. Mais 2015 esitas ta avalikkusele tegevuskava, mis koosnes 16 algatusest, ning nüüdseks on kõik plaanitud ettepanekud komisjoni poolt ka esitatud. 23. märtsil esitati viimasena riikidevahelise e-teenuste infovahetuse soodustamise kava. Suurtest algatustest oli viimane samm 2017. aasta algul esitatud andmepõhise majanduse pakett. Seega, paberil on digitaalne ühtne turg juba käeulatuses, kuid nüüd on vaja, et liikmesriigid panustaks ka ideede elluviimisse. Järgneva kahe aasta jooksul on äärmiselt oluline roll kõigi liikmesriikide ministritel ning Euroopa Parlamendil, et digitaalne ühtne turg ka tegudes ellu viia.

# data[].attributes.body
Monopol (kreeka sõnadest monos 'üks' ja polein 'müüma') on majanduses püsiv turuseisund, kus mingit teenust või toodetpakub ainult üks müüja.

Monopoli puhul puudub konkurentspakutavale tootele või teenusele ja puuduvad asendustooted. See võimaldab müüjal küsida toote eest hinda, mis on ühiskonna seisukohalt liiga kõrge.

# data[].attributes.body
e. tootmistegurid on vajalikud kaupade või teenuste tootmiseks, liigitatakse:
-maa, mis annab selle omanikule remonti,
-kapital, mis teenib intresse,
-tööjõud, kes müüb iseennast paiga eest,
-ettevõtlus(ettevõtja), kes endale võetud vastutuse täidab ära.

Loodusvarad, inimressursid, kaputal ja ettevõtlikus.

Ressursid on põhielemendid, mida kasutatakse kaupade ja teenuste loomiseks, nagu maavarad, puit, vesi ja õhk.

# data[].attributes.body
Kaup on laiemas tähenduses mis tahes ostu-müügi objekt või objektid, kitsamas tähenduses müügiks määratud toode või tooted. Teenuseid nimetatakse ka immateriaalseks kaubaks.

# data[].attributes.body
Konkurents on subjektide püüdlemine eesmärgi (ühise ressursi) poole olukorras, kus ühe suhteline edu tähendab teise ebaedu.

Mõistel on valdkonniti spetsiifilisi tähendusi:

Poliitiline konkurents on konkurents poliitiliste ettevõtjate (parteide) vahel poliitilise võimu pärast.

Institutsionaalne konkurents ehk süsteemikonkurents on konkurents riikide ja regioonide vahel mobiilsete tootmistegurite pärast.

Konkurents on bioloogias liikide või organismide vastastikku negatiivne suhe ühise limiteeriva ressursi korral.

Konkurents on majanduses võitlus suurema turuosa nimel, milles osalevad ettevõtted ja ka indiviidid.

# data[].attributes.body
Raha on üldine seaduslik maksevahend, mille vastu saab vahetada teisi kaupu suhtega, mille määravad raha ostujõud ja kaupade hinnad.

Raha olemasolu aluseks on ühiskondlik kokkulepe millegi kasutamiseks vahetusvahendina. See kokkulepe võib olla kas otsene või kaudne, vabatahtlik või sunduslik. Raha väärtus võib muutuda inflatsiooni ja deflatsioonitõttu.

# data[].attributes.body
– kaubad, mida tarvitatakse mingi vajaduse rahuldamiseks koos, seejuures ühe kauba hinna tõus toob kaasa mõlema kauba nõudluse vähenemise ja vastupidi.

# data[].attributes.headline
Pakkumine on võrdeline seos hüvise hinna ja tootja poolt pakutava koguse vahel, mida tootjad soovivad ja suudavad antud ajaperioodil müüa. Seost nimetatakse pakkumisseaduseks. Pakutavaks koguseks nimetatakse teatud hinnale vastavat kogust.

# data[].attributes.subject
Pakkumine on võrdeline seos hüvise hinna ja tootja poolt pakutava koguse vahel, mida tootjad soovivad ja suudavad antud ajaperioodil müüa. Seost nimetatakse pakkumisseaduseks. Pakutavaks koguseks nimetatakse teatud hinnale vastavat kogust.

# data[].attributes.body
Pakkumine on võrdeline seos hüvise hinna ja tootja poolt pakutava koguse vahel, mida tootjad soovivad ja suudavad antud ajaperioodil müüa. Seost nimetatakse pakkumisseaduseks. Pakutavaks koguseks nimetatakse teatud hinnale vastavat k